Příspěvky k anatomii některých orgánů planarií sladkovodních. 1 5 



Zcela zvláštními poměry vyznačuje se orgán accessorní u Pla- 

 naria gonocephala. Zastihl jsem ho pouze u dvou exemplářů, které 

 pocházely z potoka u Modřan. Orgán jest tu značně veliký, tvaru 

 skoro válcovitého; pouze na volném konci jest patrno slabé zúžení 

 (ob. 13.). Zvláštní tento orgán umístěn jest u Planaria gonocephala 

 za penisem, a osa jeho jde od hřbetní ku břišní straně zvířete, či 

 uzavírá s osou penisu — je-li tento v klidu— úhel pravý. Délka jeho, 

 jak na obr. 13. znázorněno, rovná se skoro výšce těla. Zevně na 

 volném kouči opatřen jest orgán nízkým epithelein, který přechází 

 v epithel antra. Sténá jeho tvořena jest svaly ; lze tu rozeznati vrstvu 

 svalů podélných vnějších a vrstvu svalů podélných vnitřních. Mezi 

 oběma nalézá se vrstva svalů, které probíhají směrem rozmanitým, 

 tvoříce pletivo jakési. Vrstvy svalové nejsou ostře od sebe odděleny, 

 nýbrž přechází poznenáhla jedna ve druhou (ob. 14.). Ale nejzajíma- 

 vější jest lumen accessorního orgánu; jest dosti prostorné a všude 

 stejnoměrně široké, čehož u jiných planarií není. Normálního epi- 

 thelu v dutině této nenalézáme, za to však ční se stěn do nitra dlouhé 

 štíhlé buňky (ob. 14.) převislé do dutiny. Jádra leží na basi těchto 

 buněk. Některé z podivných těchto buuěk, zejména v hořejší části, 

 nemíří k otvoru orgánu, nýbrž naopak ku slepému konci dutiny. — 



Zbývá zmíniti se ještě o accessorním orgánu Planarie alpiny. 

 Chichkoff ho patrné nezpozoroval, alespoň se o něm nezmiňuje. Mně 

 podařilo se zpozorovati ho toliko u dvou exemplářů. Jest to štíhlý orgán, 

 který ústí do antra bezprostředně před ústím uteru; stěny jeho jsou 

 svalnaté, lumen pak tvaru hruškovitého. Celkem jest orgán tento 

 u Planarie alpiny velmi slabě vyvinut. 



O fysiologické funkci accessorního orgánu planarií, tak jako 

 o Dteru, pronesena byla různá mínění. Někteří autoři vykládali ho za 

 bursa copalatrix. Max Sohultze připisoval mu funkci sekretorickou, 

 domnívaje se. že tvoří bud hmotu skořápky kokonové, neb hmotu, 

 jíž připevňuji B6 kokony na předměty vnější. O. Schmidt, nevěda, jak 

 orgán tento vyložiti, když nalezl ho u Polycelis cornuta, nazval ho 

 „räthselnaftes Organ", Náhled Hallezüv, že orgán accessorní před- 

 stavuje receptaculum Beminis, vyvrací Zisiha tím, že u Polycelis te- 



leshledal v orgánu tom dutiny vnitřní; leč dutina ta i zde sku- 

 tečné m shledává, o fysiologické funkci tohoto orgánu týž autor určité. 

 se nevyjadřuje. Že funkce jeho není valné důležitou, tomu nasvědčuje 

 v> taktům, že e dotčeny orgáu u některých planarií vůbec ani neob- 

 jevuje, jako na př. u Planaria albissima< 



