X. 



O elektrolytické modifikaci 

 niethody Sandmeyerovy a ùattermannovy. 



(Dokončení.) 

 Emil Votoček a Jan Šebor. 



(Předloženo dne 22. února 1901.) 



V předešlé zprávě své ukázal prvý z nás a E. Žemšek, že lze po- 

 užívání solí mědičnatých případně mědi molekulárně při méthode Sand- 

 keyebově resp. Gattermanově s výhodou obejíti tím způsobem, že po- 

 drobí se diazolátka elektrolyse za přítomnosti příslušné soli mědnaté 

 mezi elektrodami měděnými. Tamtéž podáno bylo více příkladů, z nichž 

 vycházelo na jevo, že výtěžky často přesahují ony, jichž dociluje se 

 methodami uvedených dvou autorů. 



Přítomná práce mela za účel rozšířiti pozorování naše ještě na ně- 

 které jiné. substituované aminy a stanoviti nejpříznivější podmínky, za 

 kterých reakce probíhá. Pokusy oase vztahují se na náhradu amidosku- 

 piny diaminu. amidoťenolíía nitrovaných aminů chlorem neb bromem, dále 

 činěny pokusy zavésti tímtéž způsobeni skupinu sulfinovou a fluor. Při 

 ton se okázalo, že náhrada amidoskupiny chlorem neb bromem při nitro- 

 vanýcli aminech probíhá neobyčejné hladce a že výtěžky jsou téměř kvanti- 

 tativné (v preparatívném slova smyslu 1 , kdežto fenylendiamin, p-ajni- 

 doíenol a B-naftylamin v uvedeném smyslu jen obtížné reagovaly, což 

 souhlasí s nálezy Bandmeyera a Gattermanna. Rovněž vpraveni sku- 

 piny Bulfinové neprobíhalo hladce, nalezené výtěžky zůstávaly daleko 



ni, jichž docílil Gattbbmaän, používaje mědi molekulárně. Ná- 

 hrada amidoskupiny fluorem, ač celou radou pokusů o ni usilováno, 

 nezdařila se ani za okolnosti reakci nejpříznivějších. 



Od našeho původního úmyslu, prostudovati poměry proudové této 



: i malhematlck". I 



