O epidotu od Jílového 3 



Krystalový tvar zkoumal jsem u 29 exemplárů, z nichž většina 

 (22) aspoň dle zevnějšího vzhledu byla jednoduchými individuy, menší 

 počet pak (7) dvojčaty dle obyčejného zákona srostlými. Ploch kry- 

 stalky mívají málo, i byly zjištěny z dosavadních na epidotu známých 

 tvarů pouze JI, T, r, i, l, g, n, o. Nejčasteji vyskytne se pouze 

 M. T, r a n. jak tuším již Babánbk seznal. Krystalky jsou téměř 

 vždy obyč. způsobem prodlouženy. 



Ponejvíce tvary jeví drobné různosti, ne vždy na obou stranách 

 souhlasné, přece však všude úhly získané blíží se úhlům na epidotu 

 obyčejně pozorovaným. I čísla shodující se s měřeními nejspolehlivěj- 

 šími na nejlepších krystalech byla nalezena, na př. M : T z= 64 °36' 

 a 64°37', první číslo souhlasné s měřením N. Kokšarova st., 7 ) druhé 

 pak s měřením N. Kokšarova syna 8 ) na krystalech epidotu z údolí 

 Sulzbašského. 



Z ploch jmenovaných převládaly u krystalů jednoduchých obyčejně 

 plochy M ( v 10 případech), M a poněkud r v 9 případech, jednou 

 byly T. M a >■ asi stejnoměrné vyvinuty, že průřez krystalku byl 

 téměř stejnostranný šestiúhelník, ale přece M bylo poněkud širš 

 ostatních. V jednom případu převládalo samo i, v jednom pak samotné 

 r, T však nikdy. Převládání i a r v posledně jmenovaných mělo však 

 příčinu zvláštní a sice takovou, že plochy ty přiléhaly k individuu 

 jinému, jež tudíž jako podpora nějaká usazování se částic tím směrem 



Iňovalo. Mela tedy větší část jednoduchých krystalků tvar splo- 

 Btélý dle M. 



dvojčatech z oněch sedmi pozorovaných převládaly poněkud 

 jen v jednom případu plochy T, kdežto v ostatních převládaly přilé- 

 hající .': sobě M a M fvytkneme-li značky pro individuum dvojčatnč 

 orientované podtržením, dolejší pak plochy hermidomat h o l ozna- 

 číme čárkou) oa jedné, r' ar' na protější straně, Ta T pak bylo 

 jenom ázce vyvinuto. Dvojče prvního druhu bylo tudíž spíc 

 dle T, kdežto ostatní dávala průřez převahou deltoidický, v némž 

 M : .1/ = theor. 50° 18', r ■ ť = theor. 76°36', s ostrými úhly otupenými 

 úzkou plochou T resp. T. 



Hořejším omezením krystalka Bhledán byl ponejvíce tvar n Bám, 

 re třech případech s menSírai ploškami o sdružený. Ale i tam, 

 kde t m vyvinut, jedna plocha byla oejča těji zna i 



Materialien zur Mineralogie Ru ilands, lil. Band. 



UfCBB iimii. < . II' i'|i''/V|ifi;:iM. M 1 1 n • - j < n [O] RieCKarO < ).',iif c< i i;:i . I 



I* 



