XII. Jindř. L. Barvíř: 



Platnost vzorců 3. a 4. byla konstruktivně kontrolována. 14 ) 

 Ze vzorů těch jest patrno, že 



T =. 100 = dvojčatně 100 rfa naopak, 

 M -001— „ 304 = N a naopak. 



Dále lze vyčísti, že jednodušší čísla dají převodem 



negat. hemidomata hol pro l — 4, 12, 20 atd. a liché A, 

 posit. „ % o l pro l — 4x a liché Ä. 



u ) Týž výsledek obdrží se dosazením do převodních vzorců Schraufových 

 (ve článku Über die Tellurerze Siebenbürgens, Grothův Zeitschrift für Krystallogr. 

 II sv., 1878, pag. 226, 227) za h Tc l dvojčatné plochy WO. Neboť pak 



U ' — U 7. ■> 2 W O 7,2 2 



— — — b"c' 2 o'c* cos r\, 



— 1 A2„2 



b — h ' 



— = &v. 



c c 



Vynechá-li se ze všech vzorců společný jim faktor 6 2 c 2 , dále pak dosadí 

 se za Uno, následuje po náležitém krácení 



a o 5 



u — u w 2 cos w — u ■ w, 



c 4 



Ze pak u Schraupa jest míněn r\ úhel tupý = 180° — ß, následuje pro 

 /řz=64°.S6'50" 



u ~ h -f- -r Z, 

 t? = 0, 



jako svrchu. Krejčí ve Krystalografii své (v Praze 1879 str. 48) podal jiného 

 vzorce transformačního, jenž jest sice správné odvozen ze vzorců P ro soustavu 

 trojklonnou sir. 33 (kdež X' F Z' mají význam na str. 9. vyložený), ale dosazením 

 obdrzuji pro u = h + 0857782 l, což se neshoduje s výsledky přímého počtu resp 

 konstrukce. ť * 



