Příspěvky k histologii elektrického centra u Torpedo marmorata. 1 \ 



Zdá se mi pak, že více anastomos spadne do roviny řezu vedeného 

 lalokem elektrickým frontálně než do roviny řezů vedených směrem 

 jiným. Gartes, jak jsem jej citoval, nenalezl žáduou anastomosu na 

 na řezech sagittalních a nazývá vůbec spadnutí celé anastomosy do 

 roviny řezu „besonderer Glückszufall". Nějaké určité, snad číselné 

 vyznačení poměru, v jakém nalézají se anastomosy horizontální co do 

 počtu k frontálním a sagittálním atd. jest samozřejmě nemožné. 

 A pak, jak ještě se zmíním, má patrný vliv na výskyt anastomos jiná 

 okolnost. 



Při vyhledávání anastomos zvláště na to kladl jsem váhu, aby 

 nemohly proti nim činěny býti námitky, aby můstek spojovací byl 

 přímý, neobsahoval nějaké zrnko neb příčnou skvrnku, v níž by se 

 mohla, a to ne neprávem, viděti hrana seříznutá, neb její stopa, a tím 

 přerušení anastomosy, dále aby vycházel můstek konicky z cytoplasmy, 

 jeho obrys aby nepadal kolmo na obrys buňky v místě spojení, aby 

 směr jeho vedl co možno centrálně k buňce. Každý tangenciální 

 můstek při zvětšení prostředním (oc. III. obj. 7. Leitz) zdánlivě ne- 

 přerušený a nepopiratelný objevil se při silném zvětšení (oc. III. 

 homog. immerse 1 / l2 , Reichert) výběžkem gangliové buňky nevcháze- 

 jícím do plasmy sousední buňky, nýbrž šikmo byv seříznut a pokryt 

 okrajem buňky, do níž zdánlivě vcházel, objevil se býti anastomosou 

 docela falešnou, ale tak klamavou, že jen při kontrole zvětšením nej- 

 silnějším (compens. oc. 12, l / 12 immerse, Reichert) teprve se mi objevily 

 stopy kontury kolmo na dlouhou osu zdánlivé anastomosy probíhající. 

 Jindy zase klamné zdání anastomosy vzniklo tím, že dva výběžky 

 z bunék protilehle vybíhající se křížily před svým ohybem a právě 

 před bodem ohybu bezprostředně byíy uříznuty. Klam tento podpo- 

 rován byl ještě tím, že někdy podobné výběžky běží kus cesty nad 

 B6D0U, páral lelně spolu a s rovinou řezu. Když pak v místě, kde zase 

 od Bebe Be odchylují, jsou odříznuty, je klam úplný. 



Veliký důraz kladu na to, že plasmatické můstky nikdy nemají 

 odboček, oerozvětvují se. Pravidlo toto nestrpí naprosto žádné vý- 

 jimky. Z toho důvodu je dle mého přesvědčení jisté nepravá anasto- 

 iiio a kreslená Rhodbu oa uvedeném místě. Na jeho zobrazení je na 



pohled jasno, ■;■>• jedná so tu o dva samostatné výběžky ze dvou 

 gangliových buněk, Sestroj íme-li si poněkud obloukovitou uhlopři&nu 

 od jednoho bodu rozvětveni k druhému, obdržíme ihned obraz dvou 



!;íi obloukovitých, proti Bobe běžících, jež ve střední partii čá- 



kryjí. Na moji tabulce fi^ r . 5. zdá se v levo na plasmatickém 



topa rozvětveni. To ale stalo so tím, že v uvedeném 



