8 XXII. František Tilšer: 



všemu lidu pracujícímu dokonalé provádění rozmanitých prací hmot- 

 ných; kromě toho však vytkl jí úkol druhý, čelící k dosažení jednoho 

 z nejvyšších cílů lidského ducha: měly jí býti vyznačeny zcela určitě 

 cesty vedoucí bezpečně k poznání pravdy, a tím Jcu zdokonalení lidského 

 plemene. 



Že bylo prvního úkolu, jejž Monge vytkl své nauce, v plné míře 

 dosaženo, toho byl podán nový nepopiratelný důkaz světovou výstavou 

 v Paříži. Ze však jeho splněním protivy v lidské společnosti vyrovnány 

 nebyly — jak Monge pevně doufal, — nýbrž naopak byly nejvýš při- 

 ostřeny, že úkol druhý zůstal nesplněn, a cesta bezpečná k poznání 

 pravdy dosavad nalezena nebyla, naopak, že v století XIX. nastaly 

 vážné spory o základy lidského poznání ve všech oborech lidského 

 vědění, toho hlavní příčinou je kantovská moderní scholastika, jejíž 

 chimérickou podstatu jsem ve své studii alespoň částečně odkryl. 



Ve studii jsem ukázal též, že naukou Mongeovou methodami 

 jednoduchými, jasnými a obecnými poznáváme, jaká tělesa hmotná, 

 v prostoru skutečně bytující, sama o sobě jsou, jakou formu, velikost 

 i vzájemnou polohu mají, a jaké části prostoru v klidu zaujímají 

 i ku svému pohybu potřebují, atd. — čehož možnost Kant naprosto 

 popíral a poznání toho, co je v úplné harmonii se zdravým lidským 

 rozumem, za nemožné prohlašoval. 



Již tam jsem zodpověděl — pokud to bylo možno užitím pro- 

 středků, jež byly už Kantovi přístupny, — ■ otázku, Kdo hlásá 

 pravda: Kant či Monge? 



Jakými prostředky novými a jakým způsobem může býti Kantova 

 metafysika ve své pravé, chimérické podstatě poznána nade vši po- 

 chybnost, mělo býti blíže vysvětleno zřetelem k jeho osobní činnosti 

 v dodatku ku francouzskému překladu studie, a zároveň ukázáno, 

 kterak týmiž prostředky může se státi dosažitelným i vznešený úkol 

 druhý, Mongem Géométrie descriptive vytčený, jenž je i konečným cílem 

 popularisování věd: ušlechtění lidu prostého opravdovým vzděláním. 



Uveřejněním své studie a dodatku jazykem francouzským, doufal 

 jsem, že dám nejlépe výraz svojí vděčnosti k velikému učiteli svému, 

 Gaspardu Mongeovi, jehož vznešené záměry byly vůdčí hvězdou všech 

 mých prací, všeho mého snažení, a jehož naukou jsem byl veden k na- 

 lezení prostředků nových, poznání pravdy zabezpečujících. 



nécessaires aux artistes que le sont la lecture, l'écriture et l'arithmétique." — 

 Introduction à la IVe partie des Leçons de la Géométrie descriptive. 1795. 



