IQ XXII. František Tilšer: 



Ve výsledku veliké práce, kterou prof. Mareš sebral tak obsáhlý 

 materiál, jehož podstaty si však náležitě neuvědouiěl a jejž proto ani 

 organicky srovnati nemohl, spatřil jsem nový důkaz oné dekadence 

 myšlení, která se všude tam objevuje, kde osudné chimérické učení 

 Kantovo zapustilo kořeny, a poznal jsem, že se k jeho nesčetným 

 obětem druží i tak snaživá síla naší university. 



Professor Mareš, jehož mysl Kantovým učením byla omámena, 

 netušil při své práci, že podává jen veliký seznam pohrom, jež byly 

 způsobeny vlivem německé moderní scholastiky v oboru věd přírod- 

 ních, a tím i přehojné doklady k tomu, co jsem ve své studii 

 v „České Mysli" dokázal právě v době, kdy svůj objemný spis pro 

 veřejnost připravoval. 



O pravdivosti mých tvrzení, že Kantova metafysika spočívá na 

 základech klamných, se mohl snadno prozkoumáním mých jednoduchých 

 důkazů přesvědčiti, neboť studie moje mu byla před uveřejněním jeho 

 spisu známa. 9 ) Prof. Mareš se však o jejich prozkoumání nepokusil, 

 nýbrž prostě Kanta v ochranu vzal; a ačkoli ve svém spisu (str. 80) 

 zaznamenává přiznání Kantovo, že sám sobě dokonale nerozumí, hlásá 

 návrat k jeho metafysice „Prolegomeny" hájené (str. 408). — Pod- 

 pisem svého díla podepsal prof. Mareš zároveň nad svou knihou ortel, 

 jejž jsem na konci své studie, opíraje se o důkazy v ní provedené, 

 prohlásil nade všemi spisy, souhlasnými s osudným učením Kantovým. 



Stanovisko, jaké zaujal prof. Mareš vůči učení Kantovu, jež je 

 jedním z nejsmělejších útoků podniknutých pod záštitou vědy na 

 zdravý lidský rozum, bylo pro mne výzvou, abych i započatou práci 

 upravování francouzského překladu studie přerušil, a především se 

 postaral, aby byl uveřejněn objasňující její doplněk česky, v němž 

 bych povznesl zároveň varovného hlasu svého proti šíření tak otravného 

 učení u nás. 



Nutnost pojednati o díle Marešově veřejně, pokud možno brzy 

 stala se tím naléhavější, když dne 26. dubna byl uveřejněn v nej- 

 větším denníku českém posudek, v němž doktor filosofie, A. Šnajdauf 

 spis ten všemu lidu českému doporučuje řadou prázdných, bezdů- 

 vodných frásí, jako jedině spásonosný k vybřednutí ze stávajících 

 zmatků ve vědě i životě, a spisovatele př< dvádí jako mučeníka svých 



9 ) Svědčí o tom poslední odstavec na str. 135 jeho spisu, v němž skoro 

 doslovně uvedeny mé výroky ve studii uveřejněné, Kantovu metafysiku odsu- 

 zující. — Jméno mé jako jejího odsuzovatele čtenářům neprozrazeno. 



