\Q XXII. František Tilšer: 



výsledky, i kdyby nebylo nastalo povzbuzující pohnutí Davidem Hdmem. 

 , Nihil tetigit, quod non ornaviť. Ale jsem přece přesvědčen, že Kritika 

 čistého rozumu byla by vědečtější, uspokojivější i trvalejší, třeba méně 

 původní a méně dráždivou, kdyby Kant u provedení svého díla se 

 byl přidržel základních zásad svých dřívějších vědeckých prací. Za- 

 hloubán do forem svých vlastních subjektivních pomyslů a úvah vy- 

 loučil v té chvíli veliké zevně se vyskytující universum, které jedině 

 jim zabezpečuje jejich pravý smysl a účel, odloučil se od něho ne- 

 správnou abstrakcí tak, že nekonečný prostor a čas., kterými ve svém 

 mladistvém zápalu s takovou volností a silou si uvykl pohybovati, 

 ze své nekonečnosti a skutečnosti scvrkly se na pouhé přízračné 

 fantomy jeho vlastní subjektivity. Tím byl velmi osudně zamotán do 

 svých paralogismů a antinomií, které jej ve všech směrech poutaly, 

 že se z nich nemohl nikdy úplně vyprostiti." Tak soudí Hastie! 



„Máme-li nyní napraviti bludy a přehmaty, k nimž toto falešné 

 postavení svedlo nejen jeho samého, nýbrž i jeho velké následníky 

 v německé spekulaci, musíme se vrátiti k jeho první obsáhlejší speku- 

 laci, jakožto podmínce dvojí věci: pravdivější vědy i pravdivější filo- 

 sofie', zde jej vidíme na úsvitě veškeré jeho mohutnosti, rozpínajícího 

 křídla k mocnému letu širým božským vesmírem, vznášejícího se dále 

 za ohnivá údolí světa, aby odkryl taje propasti. Neboť zajisté on 

 dědil, ale nepotřeboval — ." 



Úvod svůj končí professer Hastie slovy, jimiž slavný petro- 

 hradský astronom Struve projevuje svůj podiv prorockému geniu Kan- 

 tovu: „Entreprise sublime, si elle n'est pas trop hardie pour l'esprit 

 humain! En tout cas, l'astronome qui a lu l'ouvrage, s'il ne souscrit 

 point à toutes les spéculations qu'il renferme, ne s'en séparera sû- 

 rement qu'avec une vive admiration du génie et des vues surfois 

 prophétiques de l'auteur!" Pro Kanta astronoma soud jistě nechvalný! 



IV. Problém lidského poznání dosud nepochopen. 



Abychom si zjednali spolehlivý základ ku správnému posudku 

 celého díla professora Hastieho, v němž hlásá návrat ke Kantově 

 kosmogonii, jíž mají býti bludy a přehmaty jeho metafysiky napraveny 

 a hlavní podmínky pravdivější vědy a pravdivější filosofie zabezpečeny, 

 přehlédneme jeho celkové uspořádání. Abychom si pak mohli utvořiti 

 jasné idée o pronesených konečných zásadních úsudcích a účelnosti oprav- 



