24 XXII. František Tilšer: 



Avšak souhlas náš je kalen myšlenkou, můžeme-li důvěřovati 

 věštbě, že návratem k prvotnímu učení mladistvého Kanta z r. 1755 

 budou zahájeny kroky ku spáse veškerého lidstva, když jeho arcidílo 

 vydané r. 1781, jímž se stal nejslavnějším filosofem všech věků a ná- 

 rodů, samým navrhovatelem Hastiem je odsouzeno jako učení pří- 

 zračných fantomů, Jímž byl Kant osudně zamotán do svých paralogismů 

 a antinomií, které jej ve všech směrech poutaly, že se z nich nemohl 

 úplně vyprostiti." 



Odkud mám nabyti důvěry k návrhu úctyhodného professora 

 Hastieho, třeba byl podporován úsudky největších mathematiků a pří- 

 roďozpytců, zejména astronomů naší doby, když jsem naukami dvou 

 veleduchů, kteří dovedli užitím nového, Newtonem vypěstovaného počtu 

 infinitesimálního, odhaliti zákony ovládající veškerenstvo ve vesmíru 

 bytující, odkryl nesčetné bludy v základech nauk mathematických i pří- 

 rodních Kantovým učením zaviněné. Dokladů tohoto tvrzení po- 

 skytuje hojnost veškerá literatura vědecká; spis professora Mareše, 

 jenž hlásá návrat ke KANTOvi-metafysiku, je skoro celý dokladem 

 zhoubného účinku Kantova učení v systémech filosofických i vědách 

 přírodních. Dostačí, ukázati ze systémů přírodozpytců, o nichž se 

 prof. Mareš na konci svého díla — docela nekriticky rozepisuje, 

 alespoň obecnou charakteristikou k pracím velmi důmyslného professora 

 Vídeňské university Arnošta Macha, bývalého člena university Pražské. 

 Nejen proto, že vedle Masarykovy velmi problematické logiky, hlavně 

 učení Machovo působilo na způsob myšlení prof. Mareše, nýbrž že 

 nutně v míře velmi značné šíří zmatek v kruzích vzdělanců vůbec 

 a učitelstva škol středních zvláště, a zasahuje zhoubně i do širších 

 vrstev lidové výchovy, která vyžaduje mluvy pravdivé, prostému 

 člověku srozumitelné. 25 ) 



2 '°) Professor Mach se sice staví na stanovisko antimetafysické, chce všechno 

 lidské vědění uvésti do proudu jediného, avšak jako zástupce mechaniky, která 

 je v řadě věd dle jejich vývoje na místě druhém, úplně opomíjí objasniti pod 

 statu nauk základních, první místo zaujímajících, arithmetiky a geometrie. Pro- 

 hlásiv se za odpůrce idée ponenáhlého vývoje, nemá žádného zřetele k podstatě 

 mnohatisícileté zákonité práce hmotné i duchovní neuvědomělé, jejíž konáním za 

 účelem zachování svého života fysického nabyl člověk mnohonásobných, velmi 

 cenných zkušeností, a dochází přesvědčení, že veškerou zkušenost dávných věků 

 musíme nahraditi prostředky ekonomickými, knihami. Zavrhuje, co nejslavnější 

 přírodozpytci a paedagogové od Gallileiho počínaje za první podmínku opravdo- 

 vého vzdělání pokládali: nabývati vědomosti o přírodě a zákonech ji ovládajících 

 bezprostředním pozorováním a zkoumáním její různých součástí, a pevšímá si 

 naprosto anarchického stavu naší doby, jaký se v těch různých knihách za vlivu 

 pokantovské. moderní scholastiky naskytli je. Kdyby sobě byl prof. Mach blíže po- 



