Kdo hlásá pravdu: Kant či Lamarck a Monge? 25 



Též jubilejní spis Dra K. Dieteeicha, Kant und Newton, jímž 

 dán patrně prof. Hastibmd podnět k sepsání Kanťs Cosmoyony, náleží 

 k témto dokladům, poněvadž spisovatel vyslovuje přesvědčení, že Kant 

 svou Kritikou čistého rozumu ještě po uplynutí století se nalézá na 

 výši védy jako vládce ve všech oborech lidského vědění. 26 ) 



všimnul významu ekonomické části zkoumání vědy přírodní, jaký byl docela 

 jasné stanoven Lamabckem v jeho Philosophie zoologique, jistě by nehyl dospěl 

 k důsledkům, pro obecné vzdělání neméně zhoubným, než kdyby byl setrval 

 v původních tenatech Kantovy chimérické metafysiky. 



K věcným nesrovnalostem mezi psycho-fysiologicko-ťenomenologickou ruko- 

 větí proť. Macha a jeho mechanikou i k jejich podstatě samé bndu moci obrátiti 

 zřetel teprve při odkrývání pramenů pohrom způsobených ve védách mathemati- 

 ckých i přírodních německou moderní scholastikou, prostředky z nauky Mongeovy 

 odvozenými. Nejžalostnější výsledek konečný, k němuž filosof Mach svým učením 

 dospívá a jejž filosof Mareš přijímá za jedině pravdivý, nutno zde zaznamenati. 



Prof. Mach staví se na stanovisko své vědy odborné, mechaniky; prof. 

 Mareš obdobně na stanovisko fysiologie, s něhož chce rozlušiti hlavní bod sporu 

 mezi realismem a iJealismem: záhadnou souvislost mezi fysickým a psychickým. 

 Avšak to, co vytýká za hlavní účel fysiologie: výzkum subjektivních dějů životních, 

 smyslových pocitu a duševních výkonu vůbec, pokud se jeví závislými na tělesném 

 ústrojí a vnějSích podnětech," tvoří základní článek problému lidského poznání 

 vůbec, a je jeduím z nejdůležitějších úkolů racionální perspektivy, jak to při vy- 

 světlování obrazů jevu už nejjednodušších těles hmotných praeorganických zřejmě 

 na jevo vychází. Upozorňuji na zákonitost vyjádřenou formulí (III) ku konci tohoto 

 pojednání. Vysvětliti tuto zákounilost výkonů při zobrazování předmětů závislou na 

 m ústroji a vnějších, podnětech — působení světla — náleží též k úkolům 

 p9ychologie; je Však naprosto nemožno bez znalosti podstaty nauky Mongeovy. 

 1 » té nemá proť. Mabeš, jak z celého jeho spisu patrno, ani ponětí, a je toho jen 

 následkem, že k témuž žalostnému závěru jako prof. Mach dospěl. 



V doslovu ku svému dílu vyjadřuje myšlénky, totožné s názory professora 

 Macha: „Úkolem vědy není a nemůže býti poznání pravdy . . . neboť úkolem vědy 



je sloužiti životu Nejvyšší lidský Intellekt je zařízen pro potřeby života, ne 



' hlt látá pravdy, otázka pravdy je ve vědě nejen neromluštitelná, 

 in/hr; iUuBOrni a nesmyslná," (Str. 416;. K většímu bankrotu ta filosofie 

 německá na počátku Btoletí XX. se přiznati nemohla I Jediným cílem opravdových 

 nlosotô. bylo od věků poznání pravdy! A nyní nás ti nejvyšší representanti védy 

 německé poučují, že ôlovèk h poznání pravdy je nezpůsobilý. Neschopnost poznati 

 ./'■na s neschopností poznání a uznání práva, hlavním odznakem 

 lidskostí o člověku civilisovaného . . . 1'atrno, kde nutno hledati příčiny mnohých 

 nelidskostiankratenstvív době nynější u národů nejvyšší kulturou se honosících. 



"■) Dr. I'.i.i i.i'.m m praví: ..Kantovy zásluhy O védu přírodní nalezly ti nej 



i tupefl nejvřelejšího uznání; nejen v Německu, nýbrž i ve Francii 



ii, projevuje se jimi ve vèku théorie evoluční, všude nejživější účastenství 



■ leckou relikosl původce mechanické knsmogonie. Kritické zásady, které 



spisovatel i ■>> tanovíl pro védy duchové, staly se již dávno 



etkem německého zkoumání historického a vědecké theologie; 



