8 XXVI. Emil Votoček : 



My však získali kondensací gentisinaldehydu s dimethylanilinem 

 pomocí ZnCl 2 leukozásadu zcela rozdílnou od té, kterouž prvý z nás 

 před lety připravil z hydrolu a hydrochinonu. Leukobase gentisinová 

 taje zcela konstantně při 164°/165°, hydrolová přesně při 172°. Prvá 

 skýtá oxydací chloranileui nebo kysličníkem olovičitým v roztoku 

 octovém barvivo zelené, i nejslabšími žíravinami okamžitě fialovící, 

 tedy indikátor, kdežto látka druhá (hydrolová) dává modř nazelenalou, 

 stálou vůči alkaliím. Úkaz tento nemůžeme si prozatím vysvětliti 

 jinak, než předpokladem, že snad kondensace u gentisinaldehydu ne- 

 děje se do parapoloh. Chceme věnovati srovnání obou řečených 

 lenkozásad největší péči, dosud nám to nebylo možno z té příčiny, 

 že aldehyd gentisinový jest látkou jen v malinkých kvantech pří- 

 stupnou, tvoří se jen u velmi skrovném výtěžku při synthèse Reirner- 

 Tiemannově z hydrochinonu a chloroformu a jiné methody k přípravě 

 jeho dosud není. Dá se očekávati, že Gattermannova methoda pro 

 přípravu oxyaldehydů učiní gentisinaldehyd látkou méně vzácnou. 



Zkoušeli jsme též vyšetřiti, jaký vliv by mělo na odstín barviv 

 grupy malachitové vpravení sulfhydrylu na místě hydroxylu. Prozatím 

 kondensovali jsme za tím účelem toliko tetramethyldiamidobenzofenon 

 s fenylmerkaptanem pomocí oxychloridu fosforečného. Však nezískali 

 jsme očekávaný sulfhydroderivat zeleni malachitové, nýbrž taveninu 

 zelenou sice, však vodou zvolna se rozkládající a osazující bezbarvé 

 jehlice. Tyto jsou, pokud dle obsahu síry (5.20°/ S) a vlastností lze 

 souditi, as jakýmsi sirným pinakonem Michlerova ketonu. Ke studiu 

 látky tó ještě se vrátíme. 



Cási experimentálná. 



Anisaldehyd a dimeťhylanilin. 



8 g anisaldehydu, 14 g dimethylanilinu a 15 g taveného chlo- 

 ridu zinečnatého zahříváno za občasného míchání ve vodní lázni po 

 8 hodin. Hmota reakční zbavena dimethylanilinu v reakci nevešlého 

 destilací s parou vodní, zbylá leukozásada surová rozpuštěna ve zře- 

 děné kyselině solné a redukována prachem zinkovým. Odbarvený 

 roztok zneutralisován a leukozásada uvolněná vytřepána etherem. 

 Roztok etherický, vysušený bezvodou potaši, poskytl volným odpařením 

 v bance krystalky bezbarvé, jež překrystalovány z alkoholu. Konstantní 

 bod tání = 106°. 



