g XXIX. Jan Jos. Daněk : 



lze souditi hlavně z různě intensivního zbarvení, jednak poměrně 

 nízkého, jednak značně vysokého dvojlomu některých průřezů, že jsou 

 tu různě složené členy řady manganitého epidotu. Červený zoisit, 

 obsahující kromě aluminia i mangan, popsán byl z Moravy od Tře- 

 bíče. 5 ) 



Ponejvíce nalezl jsem nerost onen sdruženým se chloritem, vzniklým 

 z biotitu, do něhož zabíhá různotvárnými výběžky. Tu a tam má po- 

 lohu podobnou jako druhotně vznikající titanit a jest hlavním dílem 

 nejspíše druhotného původu. Některá zrnka mimo sousedství chloritu 

 zastižená zdají se arci činiti dojem i příměse primární. 



Z předešlého lze souditi, že původní tmavá slída obsahovala 

 značnější podíly manganu, byla tudíž příbuzná poněkud i mangano- 

 fyllitům. 6 ) 



Granát vyvinut jest v krystalech ikositetraëdru 2 2, na nichž 

 bývají vyvinuty v kombinaci též malé plochy oo O, nebo v zaokrou- 

 hlených zrnkách. Granát ze zdejší krajiny uvádí poprvé Scharizer 

 a to jakožto manganogranát. 7 ) 



Ve výbruse má granát narůžovělou barvu a mezi kříženými ni- 

 koly jeví se býti isotropním. Exponent byl měřen methodou du Chaul- 

 nesovou, porovnáváním se křemenem téže tlouštky, jehož zrnko jest 

 v granátu uzavřeno; w = 176. Bývá nepravidelně rozpukán dle <=q O. 

 Póry jeho jsou drobounké a rozmanitého tvaru, někdy hranaté, ča- 

 stěji oblé a obsahují čirou tekutinu s plynovou bublinkou. Větší jsou 

 uzavřeniny pevných nerostů, jež hlavně bývají shromážděny při kra- 

 jích: jehlice apatitu, lupénky biotitu, ponejvíce také již sezelenalé, 

 zrnka křemene a živce — orthoklasu i plagioklasu. Omezení uzavřenin 

 těch jest vyjma idiomorfní jehlice apatitu větším dílem allotriomorfní 

 a lze souditi, že vyloučily se částečně i zároveň s granátem ze spo- 

 lečné partie magmatové. 



Slabě červenavá barva výbrusu prozrazuje, že granát neobsahuje 

 tuze mnoho železa; z určení pak lomu světla následuje se zřetelem 

 ku zbarvení, že granát připadá ku granátům vápenatým, obsahujícím 

 aluminium a železo. 



5 ) Dr. Fr. Slavík: Mineralogické zprávy ze západní Moravy. (Rozpravy 

 čes. Akademie, r. X., čís. 8., p. 17. 



6 ) H. Rosenbusch: Mikroskopische Physiographie der massigen Gesteine; 

 p. 655. 



Srovn. James Dana: Manual of Mineralogy, 6 ed., 631 pag. 



7 ) Dr. R. Schakizer: „Ueber das Turmalin-Vorkommen von Schüttenhofen 

 n Böhmen". (Verhandlungen der k. k. geologischen Reichsanstalt. Wien. Jg. 

 1886, p. 110.) 



