O žulovém portýru a rule ze Šibeničního vrchu u Sušice. ^ 



Apatit jest vyvinut způsobem podlouhlých sloupků, méně často 

 jako krátké zrno. 



Zirkon jeví se v tvarech tenkých, podlouhlých sloupků, jež za- 

 končeny jsou oboustranně špičatým jehlancem; vyskytuje se tudíž 

 v podobách vzácnějších nežli jsou obyčejné, krátké sloupky. Kromě 

 drobných pórů často oblých s tekutinou a plynovou libellou obsahuje 

 též sporá, tmavá zruéčka rudní. 



Rud jest celkem málo, a jsou to po většině drobná, tmavá zr- 

 néčka dle spůsobu omezení příslušející hlavně ilmenitu, vzácněji pak 

 magnetitu, a bývají uzavřena v rozloženém biotitu a v živcích. 



Základní hmota porfyrová složena jest hlavně z orthoklasu 

 a křemene, jež spolu jsou mikropegmaticky srostly, mezi nimiž vtrou- 

 šeno jest neb i vrostlo něco drobných, tenkých, allotriomorfně ome 

 zených lupéuku - nyní již přeměněného — biotitu. Mikropegmatické 

 partie tvoří menším dílem rámečky kolem větších vrostlic, totiž kolem 

 živců, kordieritu a křemene; hlavně však jsou samostatné, až něco 

 přes 1 mm veliké partie obrysů hranatých, klíuo vitých, okrouhlých, 

 laločnatých, zubatých nebo třepených, často prodloužené, a nezřídka 

 dvě partie vzájemně se prorůstají. Struktura jich ve průřezech jest 

 nékdy rovnoběžně lamelami s trhanými lamelami, častěji však žil- 

 ko vitií anebo síťkovitá, paprskovitá, pérkovitá. Rozmanitost kresby 

 nelze slovy tu vystihnouti ! Základem jest obyčejně hmota živcová, 

 v níž činí křemen drobné proužky rozmanitých tvarů, v/ájemně však 

 analogicky orientované. Část živcová zháší najednou a křemenná pak 

 všecka zase zvláště najednou pro sebe. 



Často jádrem průřezů bývá čtverhranné, podlouhlé, okénko ortho- 

 klasové, třeba neúplně omezené, obalující někdy i drobný sloupeček 

 kordieritu. Křemen dává při silnějším zvětšení průřezy zcela ana- 

 logické jako v obyčejné žule písmenkové, totiž podlouhlé, trojhranné, 

 pÍ8menkovité a j. 



Pokud mikropegmaticky struované partie činí rámečky kolem 

 rrostlic živců a křemene, lze pozorovati mezi kříženými nikoly na 

 mnohých místech, že živcová a křemenná vrostlice pokračuje částečně 

 přímo do nich, zhášejíc zde všude zcela najednou i ve vlastní vrostlici 

 i v Části rámečku. Jsou však také hojny partie rámečkové jinak orien- 

 né. 



Krajem porfyrové žíly jest základní hmota složeni z mikro- 

 pegroatickýcb partii mnohem drobnějších, jemněji Btruovaných, nezřídka 

 téměř i ■• podobě složených HÍeroliUiíi („pseudosferolithů"). 



