IQ XXIX. Jan Jos. Baněk: 



ostatně pak ve prostupujícím světle jeví intensivní zbarvení hnědé po- 

 někud do Červenava. Rozkladem jich vylučuje se rutil. Světlá slída 

 má asi týž průměrný exponent lomu jako biotit, jak vysvítá poro- 

 vnávací methodou JBecke-ovou. 



Partie obyčejného aplitu slohu hypidiomorfně zrnitého (nikoliv 

 písmenkového) shledána byla složenou z orthoklasu, orthoklasového 

 mikroperthitu (s vrásky albitovými), mikroklinu, něco oligoklasu a ze 

 křemene. 



Akcessoricky vyskytl se turmalin, biotit a světlá slída a něco 

 málo drobných zrnek magnetitu s ilmenitem, místy ojediněle zirkon 

 a rutil. 



Rozměry živce činí celkem 1 / 2 až 2 mm. 



Hypidiomorfně zrnitá struktura záleží, jak u obyčejných žul, 

 v tom, že některé živce, zvláště v sousedství křemene, mají částečně 

 omezení krystalografické; křemen jest allotriomorfní, biotit jen dle 

 o P idiomorfní. Uzavřeninami shledána byla toliko čirá, nejspíše vod- 

 natá tekutina a plyn. 



Hornina má povahu žulovité utuhliny jednotně vzniklé, a po- 

 něvadž i biotit a turmalin bývají nalezeny též v živcích uzavřeny, 

 světlá slída srostlá s biotitem, a zejména turmalin nebývá provázen 

 žádným zvláštním zjevem, lze aspoň o hlavní části turmalinu tvrditi, 

 že vznikl vyloučením z magmatu společného a to aspoň většinou dříve 

 nežli živce a křemen, nikoli pak inhalační cestou. Větší individua 

 turmalinová nalezneme arci obklopena několika zrny živce a křemene, 

 leč i tu omezení jejich, pokud jest idiomorfní, svědčí o utuhnutí před 

 živcem. Leč o každém zrnu turmalinovém nelze toho tvrditi, že byl 

 by mohl jenom naznačenou cestou vzniknouti, neboť hornina obsahuje 

 i známky kataklase (zahnutí lamel některých plagioklasů, popraskání 

 některých živců a zacelení puklinek jejich) a některý turmalin má 

 vývoj drobně laločnatý; v lalůčcích zabíhá do něho křemen a po 

 kraji provází jej jemná, světlá slída. Původ takového turmalinu není 

 dosti jasný. 



Místem lze shledati též drobné partie mikropegmatitu, složeného 

 ze živce a křemene, bud samostatně vyvinuté aneb jako krajní část 

 některého zrna živcového. Partie takové upomínají tudíž jednak na 

 základní hmotu zdejšího granitového porfyru, jednak i na písmen- 

 kové vyvinuté pegmatitu, činíce přechod i do struktury tohoto. 



