14 XXIX. Jan Jos. Daněk: 



či překrystalovanou horninu eruptivní; leč další vysvětlen*' podává 

 vrstvení její níže popsané. 



Hlavní znaky ukázek biotitické ruly právě popsaných jsou: 



1. allotrioniorfní struktura; 



2. vývoj součástek v jedné fasi bez určité sukcesse; 



3. v zachovalých partiích čistý vzhled hlavně biotitu, jenž zů- 

 stává často i tenkráte, když živce v sousedství jsou velmi rozrušeny 

 a proměněny. 



4. Relativní bohatost biotitu na Ti O*. 



B) Rula biotitická se sillimanitem. 



Hlavní součástky jsou: živce alkalické, biotit a křemen. Kře- 

 mene jest většina, živců méně nežli třetina složiva. 



Akcessorické součástky: hojný sillimanit, zrnka zirkonu, rutilové 

 jehličky a něco rudního prášku. 



Struktura jest rovnoběžná, allotriomorfně zrnitá. Velikost zrna 

 činí průměrně asi 3 / 4 mm. 



Ze svrchu označených živců alkalických jest vyvinut ponejvíce 

 orthoklas a jen místy jeví se mikroklin typickým čtverečkováním ; pra- 

 nepatrné stopy objevují se albitu. Vzhled živce v mikroskopu jeví se 

 nápadně čistým. Neobsahujíc mnoho pórů (leda druhotně vzniklých), 

 a v nich bývá čirá tekutina s plynovou bublinkou. Dle šířky tmavého 

 okraje plynové bubliny lze souditi opět často, že tato tekutina jest 

 vodnatou. Jinou uzavřeninou bývá někdy něco drobného sillimanitu 

 a to nejen v orthoklasu, nýbrž i v mikroklinu ; kromě něho prostu- 

 pují živci často i dlouhé jehlice sillimanitové. Takovýto úkaz není 

 právě obyčejným, nebo v rulách sillimanit často bývá omezen, hlavně 

 na biotit a křemen. Obrysy živců jsou ponejvíce laločnaté neb i po- 

 někud oblé, tvary přibližně dosti stejnoměrné, málokdy silněji ně- 

 kterým směrem protažené. 



Křemen jest též, jako živce, vzhledu čistého ; obsah jeho pórů 

 jest týž jako v živcích, místem uzavírá též drobný sillimanit. Obrysy 

 křemene jsou poněkud laločnatější nežli u živců, zvláště však laloč- 

 natými a zubatými shledávají se tam, kde jest více křemene pospolu, 

 tedy v křemitějších proužcích, v nichž bývá často i protažen značně 

 křemen v jednom směru a to ve směru souhlasném s rovnoběžným 

 Směrem horniny. 



