O žulovém porfyru a rule ze Šibeničního vrchu u Sušice. 15 



Též biotit má z většiny nápadné čistý vzhled, celkem pak upo- 

 míná svým červenohnědým zbarvením, omezením, jakož i pleochro- 

 ickými dvůrky velmi na biotit ruly prostě biotitické, před touto po- 

 psané. Někdy uzavírá též něco rudního prášku, zde onde též i je- 

 hličky mulové (sagenitové). Velmi často barva jeho přechází na slabou, 

 světležlutou, a též dvojlom stává se slabým. Zvláště mezi jehlicemi 

 silliinanitovými bývá lze zříti tento úkaz. Celkem zdá se býti tento 

 biotit snad poněkud přístupnějším rozkladu nežli v předešlé rule ; 

 rozklad provázen jest opět výlukou rutilových jehlic. 



Namnoze nalezne se tenký lupének světlé, žluté barvy jako 

 pokračování biotitu, ale prostý všeho rutilu a činí dojem, jakoby 

 byl vůbec původním pokračováním biotitu. Leč neodvažuji se jej za 

 prosté pokračování považovati, ježto úkaz ten není všeobecně rozšířen. 



Zirkon objevuje se tu v podobě drobných, podlouhlých, oblých 

 zrnek, někdy jeví i přiblížení krystalografickému tvaru. Jest bud čirý 

 nebo poněkud nažloutlý. 



Rudní prášek jeví se býti černým a snad jest totožným s oním 

 v předešlé rule. Ojediněle zjištěn maguetit. — Význačnou součástkou 

 této ruly jest sillimanit, l2 ) jenž činí tu dílem jehlice, dílem téměř 

 jemné vlásky, obyčejuě ve skupinách paprskovitého slohu. Hrubší 

 jehlice mají čtverhranné průřezy a jsou čiré nebo i malounko na- 

 žloutlé nebo nazelenavé. U jemnějších jehlic není možné rozeznati 

 krystalových ploch a husté skupiny jich v napadajícím světle zdají 

 se býti bolavými. Ukončení jich jest obyčejně nerovné. Uzavřenin 

 drobných nebylo pozorováno. Velmi rozšířeno jest příčné rozpukání, 

 a často jsou části jehlice k sobě patřící od sebe oddáleny. Nejdelší 

 jehlice pozorované mají kolem 1 mm délky. 



8truktwra horniny jest v celku velmi příbuzná struktuře pře- 

 dešlé ruly: zvláštnosti její pak povstávají přítomností sillimanitu. 

 Tento není rozšířen všude stejnoměrně, nýbrž střídají se místa bo- 



Sillimanitem s místy chudšími na sillimanit. Větším dílem jest 

 spojen nu podlouhlé, čočkovité aggregáty 3-4 mm dlouhé, jež bud 

 s;un skládá nebo jest tu prostoupen biotitem. Směr délky jejich shoduje 

 6rem rovnoběžného slohu horniny. Jsou to aggregáty jehlic 

 a vlásků, z oej větši části snopkovitě seskupených ; než často ojedinělé 

 jehlice přeložen] jsou též všelijak napříč celým snopkem. 



' ■) . K tái Nerosty království českého, 1886 Uherské Hradíšté (bu- 

 cbolzit). 



