Iß XXIX. Jan Jos. Daněk: 



Některé jehlice přesahují z aggregátů a vnikají dále do biotitu, 

 živce a křemene, kteréžto hlavní součástky nezřídka i samy uzavírají 

 úplně i jiné drobné jehličky sillimanitové. 



Celkem struktura horniny upomíná opět na strukturu přeměněných, 

 překrystal ováných hornin. Sukcesse u vylučování součástek většinou opět 

 není znatelná. O sillimanitu zdá se často, nezřídka i o biotitu, že 

 snad dříve se vyloučil nežli živec a křemen, leč celkem přece zase 

 jen jedna fase vývoje dá se konstatovati. Ačkoliv pak struktura, 

 zvláště mikroskopická opětně poukazuje, že hornina jest překrystalo- 

 vanou, tudíž přeměněnou, přece není lze konstatovati žádných zbytků 

 předešlého stavu. Nápadně čistý vzhled, 13 ) jaký shledává se u sedi- 

 mentů v sousedství hlubinných hornin, kontaktně překrystalovaných, 

 zvláště pak se stanoviska chemického přítomnost hojného sillimanitu 

 poukazuje zajisté na to, že hornina jest přeměněným sedimentem, kte- 

 rýžto úsudek i vrstevnatosť její podstatně podporuje. 



Sillimanit nevyvíjí se zde rozkladem součástek, nýbrž má tutéž 

 genetickou hodnotu jako biotit a živec. Přeměna horniny původní 

 záleží tudíž v úplném překrystalování, a poněvadž není patrná žádná 

 známka, ze které bylo by možno mysliti při tom překrystalování na 

 příbytek aluminia nebo na odvádění jiných příslušných chemických 

 součástek, lze souditi, že přeměněna tu byla hornina množstvím alu- 

 minia lišící se od obyčejných hornin eruptivních. 



Vrstva ruly právě popsané jest tudíž: 



1. pravděpodobně překrystalo vanou vrstvou horniny původně 

 sedimentární ; 



2. význačnou zvláště čistým vzhledem ve výbruse, obsahem 

 sillimanitu a žloutnutím biotitu při rozkladu; 



3. sillimanit proniká a uzavřen bývá nejen v biotitu a ve kře- 

 mení, nýbrž hojnou měrou často i v živcích. 



Některé partie biotitické ruly se sillimanitem obsahují tento 

 nerost soustředěný ve zvláštních proužcích, tak že vznikají též proužky 

 sillimanitu skoro prosté, částečně i úplně prosté, při čemž povaha 

 ostatních součástek se valně nemění. Takové partie činí zřejmý pře- 

 chod do ruly biotitické, prosté sillimanitu a z chemického stanoviska 

 označují i látkovou různost vrstev ruly sillimanit obsahující. 



13 ) Srovn. Dr. Jindřich L. Barvíř: Příspěvek ku posouzení původu ruly 

 od hradu Husy a svoru od Eisensteinu. (Věstník král. čes. Spol. nauk. 1898. 

 č. III. str. 12.') 



