O žulovém portýru a rule ze Šibeničního vrchu u Sušice. 19 



často nápadně laločnaté obrysy, úzké zářezy hluboko vnikající, jež 

 vyplněny jsou allotriomorfníini zrnky křemene a živce takovým 

 způsobeni, že gest zřejino, jak vývoj křemene a živce překážel vý- 

 voji těchto zrnek amfibolových. Amribol jest tedy zřejmně authigenního 

 původu, ale není proii žádná zvláštní sukcesse vývojová, nýbrž 

 vývoj celé horniny děl se v jediné fasi; i má hornina opět charakter 

 horniny překrystalované. Z téhož stanoviska povšimnutí hoden jest 

 zvláště původní titanit, jenž v eniptivních horninách náležívá k nej- 

 starším vyloučeuinám magmatu. 



Titanit původní činí v hornině drobounká zrnka rozmanitě 

 omezená, ponejvíce oblá, nezřídka všelijak laločnatá, ale i krystalky 

 obyčejného tvaru, dosahující až 018 mm velikosti. Tyto jsou většinou 

 jednoduché, ale byl nalezen i krystalek 051 mm veliký, složený 

 dle o 1 J ze šesti lamel dvojčatně orientovaných. V obyčejném světle 

 jest zřejmě červenavý, pleochroismus jeví zřetelný: pro chvění světla 

 || a jest slabé žlutavý, pro chvění světla J_a jest silně načerveualý. 

 Předrobné uzavřeniny jeho náležejí aspoň hlavním počtem železným 

 rudám. Povaha kontur bývá někdy taková, z níž zřejmo jest, že 

 i vývoji titauitu překážel vývoj křemene a živce, což zvláště bývá 

 patrno na stranách, kde titanit jest omezen částečně idiomorfně, 

 částečné allotriomorfně. V jednom krystalku nalezeno bylo též zrnko 

 křemene úplně uzavřené, což podporuje úsudek právě pronesený. 



Celkem tedy přecházejí vrstvy ruly biotitické také do vrstev 

 s akcessorickým amfibolem aktinolithickým, a hornina zachovává 

 charaktery hornin překrystalovauých. Výskytem pak akcessorického 

 amfibolu ve vrstvách obsahujících pyroxen vysvítá vzájemná příbuznost 

 i s těmito jtrávé jmenovanými vrstvami. 



1)) Rula pyroxenická. 



Příbytkem pyroxenu povaha struktury rulové podstatně se ne- 

 méní. Pyroxen činí drobná zrnka čirého vzhledu dílem téměř iso- 

 metrícká, dílem poněkud podlouhlá obrysů drobně zoubkovaných nebo 

 mino'- la!o na* ýHi Stépnosti málo dokonalé dle augitového prismatu. 

 (jmi dojem i- diopsido vitého. Místem jeví stopy diagonální 



'Ile orthopinakoidu. V příčných průřezech i v průřezech dle 

 orthopinakoidu \ konvergentním světle polarisovaném vystupuje jedna, 

 do klinopiuakoidu připadá nejvôtôl úchylka zhášení, y/. 

 byla i na kolem 41°. V roviné L na c !/.<• spatřiti v konver- 



