O dvou miuetách a žule z okolí Jílového. 3 



a žilkovité, často i všelijak nepravidelné, ba místem tvaru i ostro- 

 hranných. Zrno takovýchto basičtějších partií bývá zřetelně drobnější 

 nežli v převládající hmotě, často chýlí se poněkud ku vyvinutí porfy- 

 rovitému a sice tím způsobem, že obyčejně některá zrnka amfibolová, 

 méně často zároveň i živcová dosahují rozměrů značně větších nežli 

 zrnka ostatní. 



Naopak obsahuje vlastní granit i světlé partie, složené hlavně 

 z alkalických živců a křemene, s něco málo biotitem a velmi sporým 

 amfibolem, tak že vzorky partií takových upomínají velmi na aplity. V ně- 

 kterých případech bývá přechod na světlé partie tyto dosti rychlý, 

 jindy však zcela povlovný, a zrno světlých partií oněch bývá buď 

 drobnější zrna okolní horniny, neb i hrubší, až hrubé, ve kterémžto 

 případě lze znamenati částečně pegmatitické č. písinenkovité prorůstání 

 živce s křemenem. Porůznu v okolí, zvláště však v okolí již zmíně- 

 ného blízkého lomu v ., Kabátech" lze nalézti v amfibol icko-biotitické 

 žule pravé žilky aplitové. 



Při lámání žuly před nějakým časem objevena byla žíla křemene 

 a sice téměř proti západnímu průčelí puchýrny. Žíla ta jest několik 

 m dlouhá, prostupuje žulou téměř svisle směrem asi SSZ— JJV. 

 Podob.i žíly jest nepravidelná, jestiť místy čočkovité rozšířena do 

 tlonštky až 18 cm, jinde slábne nebo se rozděluje na dvě vétve, 

 přestává a vvklinuje se.- Jest patrně výplní pukliny, a i sama jeví 

 rozpukání t. j. trhliny, jdoucí celkem rovnoběžně k jejímu směru 

 a chloritovou hmotou vyplněné. Na některých místech obsahuje žíla 

 partie jemnozrnného, šedobílého arsenopyritu, jenž z okolí zdejšího 

 uveden byl již též jako vtroušenina z břidlic, částečně i ze žil kře- 

 menných,, někdy jakožto průvodce zlata. 8 ) 



Jdeme-li dále na západ podél žuly směrem k ústí potoka Cho- 

 tounského, zastihneme brzy drobné kry břidlice fyllitu podobné, v žule 

 uzavřené. Zula poblíže ker těchto jeví na některých místech zřejmé 

 přiblíženi ku slohu rovnoběžnému a sire tím způsobem, že amfiboly 

 její délkou svou nařízeny jsou jedním směrem, pak i tím, že vznikají 

 proužky světlejší a temnější. V okolí malé stolky, jež blíže jedné 

 kry břidličné jest vyrubáná, počíná se amfibol již ztráceti. Zula 

 ívetlejši ;i nabývá též poněkud drobnějšího zrna, načež pře- 

 ebázl v židu ponejvíce pouze biotitickou. Odtud pak až k ústí potoka Cho- 

 tonnsko-jflovského následuji hojné kry břidličné v žule, asi 8 moc- 



i.. Lboiuabd: Handwörterbuch d topogr.Mineralogie. Heidelberg, 1848, pag 41, 



M. /i, i i Mineralien Böhmens. \ i-i ImiiiIIiiijííimi dři- (Ií- cil ili.ili den v uteri. 

 8 1 .-i li. 



I* 



