Q XXX. Vojtěch Kosický: 



|| oP bledě hnědé s nádechem do červena, krajem tmavší, 

 až tmavohnědé, 



J_ o P slabounce nahnědlé, často téměř čiré. 



Střední hodnota lomu biotitu tmavšího, porovnána methodou 

 Beokeho, jest menší nežli oba exponenty apatitu (co — 1*638, s -= 1"634). 

 Methodou Du Chaulnesovou nalezena byla střední hodnota lomu pro 

 tmavší partii u porovnání s apatitem a čirým augitem na 1 -59. 



Nejvyšší dvojlom biotitu stanoven následovně: 





Úchylka 

 zhášení 



Interf. b. při 

 || nik. 



Interf. b. při 

 -f- nik. 



R 



Za zákl. 

 přijatý 

 dvojlum 



Vypočt. 

 dvojlom 



Biotit 



Ortho- 

 klas 







Modrozelená 

 II. ř. 



Bledě žlutá 

 I ř. 



Živě oranžová 

 II. ř. 



Bledší šedá 

 I ř. 



998 

 218 



0-007 



0032 



V konvergentním světle polarisovaném je biotit dvojosý s malým 

 úhlem os optických (2E =z maxim, asi 13°). 



Rovina os optických, jak dokázáno bylo na větším krystalku 

 biotitovém nárazovými puklinkami, jest v oopoo ; náleží tudíž biotit 

 tento meroxenu. Disferse os optických ve průřezech výbrusu jest 

 neznatelná, dvojlom ß-a jest velmi malý, pročež y-ß jest dvojlomu 

 y-a velmi blízký. 



Tvar biotitu vtroušeného jest ponejvíce aspoň částečně idio- 

 morfní; krystalky biotitové bývají průměrně asi 0'1 mm tenké, a na 

 plošném řezu dosahují od 0*3—2 mm délky. Omezeny bývají nahoře 

 i dole oP. Zkrácením jednoho páru rovnoběžných ploch hranolových 

 vznikají tvary průřezu kosočtverečného neb kosodélného. Mnohý krystal 

 jest srostlý z několika menších individuí, jež přikládají se na sebe 

 buď rovnoběžně či v orientaci dvojčatné. Rovnoběžně srostly bývají 

 lístky buď vedle sebe či nad sebou. Zajímavý a řídký srůst zde při- 

 chází dle £J?oo neb — P3, t. j. dle kluzných ploch, jak je popsal M. 

 Bauer. 7 ) Dle zákona toho srůstají 2 až 4 individua, a hranice srůstu bývá 

 ostrá (srovn. tab. obr. 1.) ; srůst tento dlužno ovšem odlišovati od mecha- 



7 ) Max Bauer: Zeitschrift der deutschen geolog. Gesellschaft, Bd. 26. 

 1874, pag. 159—167. 



