O dvou miuetách a žule z okolí Jílového. 9 



Augit rozkládá se jednak v hmotu ehloritickou, jednak serpentin, 

 karbonáty a železnou slídu, jak patrno z výbrusu zvětralé partie 

 popisované žíly. Uzavřeniny augitu vedle bublinek s kapalinou jsou 

 hlavně apatitové jehlice; i tenký lupínek biotitu zastižen byl rovno- 

 běžně k hlavní ose c pyroxeuové uložen. 



Živce vyvinuty jsou toliko jedinou generací, a sice jen jakožto 

 součást hmoty základní. Jest to hlavně orthoklas, přítomno jest vsak 

 i něco plagioklasu s lomem větším nežli jest lom kanadského balsamu. 

 Živec činí ponejvíce drobná zrnka nepravidelně omezená, že upomínají 

 na živce zákl. hm. mnohého porfyru syenitového; obyčejně dosahují 

 velikosti 1 — <>2 mm, místy jen O03-O05 mm. V některých par- 

 tiích individua živcová, a to hl. plagioklasová jsou vyvinuta podlouhle 

 a dosahují pak až 023 mm délky; než schází jim obyčejně omezení 

 rovné, idiomorfní; jsou nejčastěji jednoduchá, méně často půlena, velmi 

 zřídka ze 3 lamel složena. Krom obyčejných drobounkých kapiček 

 tekutiny s bublinkou plynovou a krom akcessorického apatitu uzavírají 

 v sobě obojí druhé hlavní nerosty základní hmoty, totiž jehličky 

 pyroxeuové a šupinky biotitové, i jest zcela zřetelno, že živce vyvi- 

 nuly se ze součástí horniny naposledy. Vzácně vyskytne se mezi nimi 

 někdy drobné zrnko křemenné, jež podobá se vlastní, závěrečně vy- 

 loučené součásti horniny. 



ol i tin, i)0 němž nyní vesměs existují jen pseudomorfosy idding- 

 situ neb serpentinu, byl vyvinut v poríýrických individuích od 7* 

 až do 1 l j t mm velikých, jež zřídka omezeny byly přesně rovnými 

 krystalografickými plochami. Nejčastěji tvary jeho byly poněkud za- 

 okrouhleny, ale přece do.sti blízky vývoji idiomorfuímu. Z krystalových 

 tvaru zjistiti lze hranol a domata P» a 2Pz, dosti často pak též 

 /. /'/. . Někdy převládá typus sloupkovitý, jindy typus spíše domatický. 

 líyly však nalezeny též podlouhlé průřezy jeho, 0*8 až 12 mm dlouhé, 

 z.šíří kol 0'6 až 0'3 mm. Individua vyskytují se ponejvíce jednoduchá, 

 někdy dvě parallelně srostlá ; dosti častý však jest též srůst nerovuoběžný, 

 i zdá .-><- místem jak dle povahy kontur tak i dle spořádání produktů 

 přeměny, že též pravá dvojčata dle brachydomatu Psó byla vyvinuta, 

 cvnt. též o rovné ploše Brůstu. [ddingsit, činící pseudomorfosy po 

 olivínu, má barvu zelenavou se slabounkým pleochroismem, dosti 

 silným dvojlomem ;> zřetelnou Stěpnosti dle oo/ ; oo olivínu, nékdy 

 tuk bojně vyvinutou, že upomíná na slídu, místem bývá též nepra- 

 videlné rozpukán, jakoby bunkovitě (srovn. tab. obr. 4.). Beckeho 

 methodou pozná bc, že tředni hodnota lomu svétla v iddingsitu jest 



nežli lom kanad, bals., meošl však nežli stř. hodnota lomu 



