22 XXX. Vojtěch Rosický: 



Mikroskopem shledá se, že nejsou všechny živce dosti, stejně 

 veliký, nýbrž některá individua dosahují větší velikosti až 2 — 1*4 mm, 

 větší pak počet jich má rozměry od 0-6— 03 mm. 



Často jsou poněkud podlouhlý, na okrajích zoubkovány neb 

 laločnaty, ale přece tu a tam idiom orfnímu vyvinutí aspoň částečně 

 dosti blízky. Širšími rozměry tvary jejich rozeznávají se podstatně 

 od tvarů živců zdejší minety amfibolické, a přibližují se spíše živcům 

 minety augitické. Většinou jeví mezi kříženými nikoly nestejnoměrné 

 zbarvení interferenční, a sice jakožto následek buď zonální nebo 

 mikroperthitické struktury. Zonalnost jest ponejvíce toho způsobu, že 

 jádro krystalové mnohem šikměji zháší nežli kraj a snadněji se roz- 

 kládá, při čemž vedle muskovitu podobných lupénků i něco drobného 

 nažloutlého epidotu často bývá vyloučeno. I jest patrně jádro obyčejně 

 basičtější povahy. Kraje mívají vlastní úchylky zhášení, jsou bud 

 jednotné nebo se střídají ještě nějaké jemnější zonální pásky v nich, 

 a kraj ten náležívá buď oligoklasu, neb jest místem i hmotou ortho- 

 klasovou; plagioklasy zonálně strnované bývají mnohočetně lamelovány 

 a sice hlavně dle zákona albitového, tu a tam dle zákona albitového 

 a periklinového zároveň, sporadicky i dle zákona Bavenského. Dosti 

 často však zonální páskování přechází nadále v prorůstání mikro- 

 perthitické, týchž dvojích hmot, jež páskování činí, pak lze znamenati, 

 že na těch místech mnohočetného lamelování ubývá nebo toto docela 

 přestává. Mezi kříženými nikoly teprve vysvitá, jak překážela si 

 zrnka živcová ve vývoji svém. Také nalezeno bylo zrnko s jádrem 

 mikroperthiticky struovaným, kolem něhož následoval rámeček skoro 

 jednoduchý, kyselejší, pak rámeček basičtější, hustě mnohočatně lame- 

 lovaný, a teprve zase kyselejší kraj, koncentricky zonálně páskovaný 

 a nelamelovaný (tab. obr. 8.). 



Křemene jest malounko, drobná zrnka jeho jsou laločnatě ome- 

 zena a vůči nim bývá sousední živec někdy idiomorfně omezen. 



Arsenopyrit jest roztroušen v podobě drobných, často krystalogra- 

 ficky omezených zrnek, a dle krystalografických obrysů jakož i charak- 

 teristické bělavé barvy a lesku kovového v napadajícím světle snadno 

 určitelný. Kromě něho zdá se býti vyvinuto tu i tam malé zrnko 

 pyritu, pokud lze souditi dle obrysů krystalografických samotných, 

 neboť taková pro drobnost zřetelného reflexu nevykazovala. Arseno- 

 pyrit vyskytuje se hlavně jakožto uzavřenina v amfibolu nebo biotitu, 

 málokdy v živcích, i jest patrno jednak, že jest primární akcesso- 

 rickou součástí horniny, jednak, že počátkem krystalace arsenopyrit 

 nejdříve se vylučoval. 



