O dvou rninetách a žule z okolí Jílového. 27 



k sobě orientované, jež jeví ostrou hrauici, a methodou Beckeho 

 značný rozdíl lomu světelného, kdežto u Žatnpachu mikroperthitická 

 struktura živců byla pozorována značně skrovněji. Ostatně jest i zde 

 nezřídka vyvinuto zonální páskování jak u orthoklasu tak i u akces- 

 sorického oligoklasu. 



Biotit shledán byl zřetelně tmavšího tonu nežli jest v hio- 

 titem chudé žule u Žampachu, a náleží původně zajisté lepidomelanu. 

 Má přibarvení často do zelenavá; leč toto jedt patrně druhotného 

 původu, neb tu a tam přecházívá biotit dále i na chlorit. Uzavírává 

 někdy vřeteuaté zrnko žlutého epidotu, podobně jako biotit basičtější 

 facie žuly žampašské, a v jednom chloritickém lupénku bylo nalezeno 

 několik sloupků epidotových velmi slabého zbarvení. Způsob výskytu 

 epidotu činí i zde dojem, že epidot tento jest aspoň značnou částí 

 původní. 



Akcessorických součástek jest málo ; krom epidotu vyskytuje 

 se ještě zrnko arsenopyritu a pyritu, a velmi spoře krátké jehličky 

 apatitové a zrnka rutilu. Arsenopyrit i zde jest zřejmě původní sou- 

 částí horniny, neboť byl nalezen i v biotitu uzavřený. Ve výbruse 

 sezuá se i jiná ještě zvláštnost strukturní: nějaký počet lupénků 

 biotitových shledává se nikoli uvnitř v živcích u/.avřený, nebo ve 

 křemení, nýbrž právě v kraji těchto součástek zarostlý podobně jako 

 v pegmatitech zdejších, pokud se tu vyskytuje. Největší individua 

 živcová, dosahující až 1 cm velikosti, náležejí právě nejvíce mikro- 

 perthitu, a uzavírají nezřídka úplné v sobě menší individua živcová, 

 porůznu i zrnko křeineue, často pak aspoň zabíhají do nich hluboko 

 menší zrna živcová i křemenná, jejichž rozměry činí kolem 06 až 

 0*8 mm. Zdá se, že poměry krystalační žuly zde se měnily a sice 

 tím způsobeni, že nejprve sice vyloučily se nějakým dílem rudy 

 a biotit, pak nastal vývoj něco živců drobnějších a křemene, načež 

 B6 poměry staly příznivý vývoji hrubších zrn živcových, po nichž 

 krystalovaly po-léze arci zbytky hmoty křemenné. 



Tímto způsobem vývoje naznačen jest jakýsi přechod do hrubší 

 Struktury, pokud se týče živců a křemene, jakou právě nacházíme 

 v hojných pegmatitech okolí zdejšího. 



I jeví se v žule z Kněžl Hory z partií zkoumaných naznačen 

 přechod strukturní i od žuly žampašské ku pegmatitům okolí Kněží 

 Hory. -kuUka. Pohoře utd. 



Druhá lokalita, Odkudž vzat porovnávací materiál, jsou bývalé 



lomy poblíž. • 8kal8ka, kdež z brubozrnných aplitfl vybírán byl do 



/ lačným množstvím a do továren na porculán dodáván. 



