34 XXX. Vojtěch Rosický: 



ovšem hromadění tohoto ve zkoumané křemenné žíle na jednotlivých 

 místech poukazuje zase na jinou odštěpeninu z magmatu žulového, 

 totiž na odštěpeninu rudní, opět nový doklad toho, že štěpení magmatu 

 děje se zde asi ve smyslu théorie Bröggerovy. 



Nebude zajisté nemístno, zmíniti se v závěrku i o některých 

 jiných horninách minetových, jež z Čech popsány a analysovány byly. 

 Jsou to především minety z blízkého okolí Prahy, ze skály Libšické 

 nedaleko Kralup a od Strašnic. 



Bořického pikrofýr slídnatý ze skály Libšické 35 ) dle určení 

 Rosenbuschova 26 ) na praeparátech, jež od Bořického pocházely, jest 

 augitická mineta zrnitého slohu, původně též olivín obsahující. 



Sebral jsem ukázky z lokality samé, ležící as 200 m na sever 

 od libšické stanice. Žíla tohoto pikrofýru či „minety" jest asi P/4 ni 

 mocná, proráží dioritický amfibolit o úhlu 70 — 80°, jakož i sousední 

 porfýr. Hornina podobá se — dle J. Klvaně 27 ) — více méně minetám 

 a z části čedičům, nejvíce pak Rosenbuschovým porfýrům pikritovým 

 se blíží. Názor, že Bořického tento slídnatý pikrofýr jest asi minetou, 

 pronesl též R. Helmhacker. 28 ) Hornina ta jest barvy tmavošedé, por- 

 fyrická; v jemnozrnnó hmotě základní roztroušeny jsou pokud prostému 

 oku patrno — hlavně jen l / 2 až l mm dosahující lupénky tmavo- 

 hnědé slídy. Ve výbruse vyniknou jakožto vroátlice ještě : pyroxen 

 a pseudomorfosy po olivínu. Minerály těmito, a velkým dílem i struk- 

 turou příbuzná jest mineta libšická minete od železničního mostu pod 

 Studeným. Rozdíl poněkud jeví se v podobě živců, jež ve slídnatém 

 pikrofýru jsou často podlouhlejší a tenčí, podobnější živcům z minety 

 amfibolické od Žampachu, a místem i poněkud radiálně sestaveny. 

 Po olivinu vyskytují se pseudomorfosy dosti četné a veliké, a sestá- 

 vají namnoze též z iddingsitu. Rudy jsou četnější a sice hlavně magnetit, 

 menší částí pyrit. 



a5 ) E. Bořický: Der Glimmerpikrophyr eine neue Gesteinsart etc. Tschermak's 

 Mineralog, und Petrogr. Mitth. 1878. I. pag. 493—517. 



26 ) H. Rosenbusch: Mikroskopische Physiographie der massigen Gesteine, 

 3. Aufl. Stuttgart 1896, pag. 621. 



") J. Klvaňa: Údolí Vltavské mezi Prahou a Kralupy. Praha 1893. Archiv 

 pro přírodověd, výzkum Cecb, Díl IX., č. 3., pag. 28 — 30. 



a8 ) R. Helmhacker: Bemerkungen zu dem Aufsatze des Herrn E. Bo- 

 řický etc., Tschermak's Miner. und Petrogr. Mitth. 1879, pag. 91. 



