O některých krystalech cerussitu ze Stříbra. 3 



boční stranou krystalovou, to jest brachypinaköidem b a brachydo- 

 matem i. Mají tedy individua vyvinutou část o 90° rozdílnou, a příklad 

 .zde znázorněný jest zajímavým protějškem oněch krystalů známých. 



Kromě plochami b a i omezeno jest každé křídlo po stranách 

 četně se opakujícími úzkými plochami m, že vzniká dojem ploch a, 

 jakož i kresleno jest s označením tou příčinou závorkovaným. 



Jednotlivé plochy b jsou k sobě ukloněny jako ve krystalcích 

 obr. 1. a 2., to jest obdrží se měřením pět úhlů za sebou blízkých 

 <v>°46' a šestý úhel činí pak asi 46° 10'. Jest tudíž i teuto krystal 

 šrstičetnou srostlicí kontaktní, jejíž plán ve průřezu naznačuje tab. 

 obr. 7. Ve skutečnosti páté a šesté rameno jsou poněkud zkráceny. 

 V obrazci 3. vynecháno jest čárkované značení pěti vnitřních hran 

 zapuklých, aby přeplněním nebyla ztracena názornost. 



Přechodů mezi srostlicemi obr. 3. a 1. mám několik. Jsou to 

 krystalky jednak sloupkovité, jednak žezlovitč vyvinuté a liší se od 

 krystalku obr. 3. tím, že mají některé plochy b šíře vyvinuty, čímž 

 hrany zapuklé se sužují. U žezlovitých některé křídlo mívá ještě další 

 složitou skladbu dvojčatnou. 



Srostlice cerussitu od Stříbra právě popsané jsou pozoruhodný 

 jednak jakožto doplňky obyčejných srostlic cerussitových, mající indi- 

 vidua vyvinuta hlavně v části ku makrodiagonale přiléhající, jednak 

 jakožto analoga některých srostlic, známých z isomorfního aragonitu, 

 případy pak 1. a 2. upomínají též na některé srostlice witheritové. 



Podobné krystalky aragonitu a witheritu, zvláště však známé 

 obr. 3. podobné krystaly cerussitu s individuy hlavně při brachy- 

 dia»onaIe vyvinutými bývají často považovány též jakožto trojčatné 

 prorostlice. Právě ze Stříbra popsal již Naumann 2 j křídlaté piorostlice 

 dvojčetné a trojčetné a udává, že ve trojčetných prorostlicích dva 

 páry individuí (dvé individua) prostupují se o úhlu 62°46' či 117°14\ 

 třetí pár (třetí individuum) pak prostupuje jimi o úhlu 54°28' či 

 32* dokládaje, /•• individuum, k němuž obě ostatní jsou stejně 

 nakloněna, lze považovati jakožto nosiče celé skupiny. Jestli toto 

 individuum jest velmi malé vyvinuto, že myslí se pro první pohled 

 na dvojče, jehož in lividua řežou se áhlem 54°28', jejichž osa dvoj- 

 čatná byla i »y Dormalon plochy tvaru °oP~ . 



-, \>r C I' Naimann- Lehrbuch der Krystallographie. IL Bd. Leipzig 1830 

 [iag. 268 a 264, ryobr. dvojčete tul>. XXIX. Fit;. •;■»'.», o trojčeti poukazuje na 



fit.'. Cli. 



i* 



