BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 175 



tre. Să mancim, iată devisa nostră. Na canosc o altă devisă maî 

 nobilă şi maî alesă. 



Nimenî maî mult ca omul de sciinţă na pote aprecia şi înţelege 

 manca ; nimenî maî malt ca el însă nu e ţinut a da pilda acesteî 

 activităţî ntile şi altora şi în prima linie ţ6reî; nimenî maî mult ca 

 omul de sciinţă. nu pote înţelege rolul înălţător şi moralisator al 

 monceîl \'onă, iabiţî colegî, vg cade onore şi sarcina de a fi prin 

 exemplal ce veţî da primiî între frantaşî; vouă v6 cade, ca în mediul, 

 atât de destrăbălat în care trăim, să dovedim că avem o ţintă, că 

 avem voinţă, că Incrăm şi pentru binele obştesc, că dorim în fine, 

 ca prin sciinţă şi viaţa morală ce decurge din ea, a omenilor de 

 sciinţă, să dăm exemplul vieţeî ticnite, utile şi fericite, apanagiti a 

 adevgrateî societăţî moderne, pe care avem datoria a dovedi că 

 pote şi trebae să capete teren şi la noî. 



Na oitaţî nicî un moment, că omul de sciinţă pretatindenî, 

 şi CQ deosebire la noî, are în prima linie şi an mare rol morali- 

 sator. La noî e maî mare necesitate ca orî unde de aceste bane 

 exemple. 



Fie ca anul în care intrăm să fie maî rodnic ca ceî ce am per- 

 cars ; fie ca anal acesta în care vom avea congresul de la Bucurescî 

 şi prima exposiţiane a omenilor ca cultură exactă, să fie an triumf 

 pentro ideile sănăt6se şi românescî ce urmărim ; să fie un bun 

 şi temeinic început la pragul secoluluî în care am intrat şi în 

 care întrevedem pentra ţ6ră şi neamul nostru atâtea greutăţî de 

 învins. 



Termin f)ic(';nd alăturî ca D-v6stră: 



Trăiască societatea română de sciinţe I 



