BULETINUL SOGIETÂŢII DE SCUNŢE 397 



vorabilă pentru desvoltarea sciinţelor. In 1879 se reorganiseză 

 Facultăţile de sciinţe, separându-se cele 3 secţiuni, iar după 1880 

 începe a se crea catedre noî şi a se înzestra Universităţile cu labo- 

 ratoril şi material didactic. Multe din institutele nostre sciinţifice ca : 

 Institutul de chimie, institutul botanic, institutul meteorologic, insti- 

 tutele de zoologie şi fisiologie, aa fost înfiinţate în decada după 1882. 



Tot după 1880 începe şi Cobălcescu a fi pus în condiţiunî mat 

 favorabile pentru a face studiî sciinţifice. In 1881, graţie stăruinţe- 

 lor isvorâte din o adâncă iubire de sciinţă a Coloneluluî Zamphir 

 Gheorghiu, director al şcoleî militare din laşî, Ministerul de rSs- 

 boiu dispune a se face în fie-care vară escuriiunî geografice şi 

 geologice cu elevit acestei şcolî sub conducerea profesorului res- 

 pectiv, iar prin 1883 începe a se prevede mijloce pentru escursiuni 

 sciinţifice cu elevii şcolel normale superiore din Iaşi. In fine, în 

 1886 Cobălcescu ajunge membru al Academiei şi catedra lui să 

 înzestrează cu material didactic şi cu mijloce pentru cercetări sciin- 

 ţifice. Acum însă aceste mijloce erail pentru dânsul cam târliţi 

 venite; vîrsta nu-I mal îngăduia a suporta escursiuni lungi şi obo- 

 sitore şi a se expune intemperiilor şi privaţiunilor pe cari trebue 

 să -le încerce orî-ce geolog. Dacă pe lângă acesta se mal ţine 

 s^mă şi de împrejurarea că tocmai in ultimii ani din vieţa sa, 

 Cobălcescu fu încercat de mari nenorociri familiare, ne explicăm 

 pentru ce lucrările lui cele mal de valore aQ apărut numai între 

 1882 şi 1887. Şi aici ar fi pote locul să ne întrebăm: Cât ar fi 

 putut produce acest om superior, însufleţit de cea mal adâncii dra- 

 goste pentru sciinţă, dacă de la începutul carierei lui ar fi fost pus 

 în împrejurări favorabile? 



Ast-fel de contrarietăţi ale sortel le întâlnim des în vidţa ome- 

 nilor de sciinţă, mal ales în ţ(^ra nostră unde MecenaţiI sunt rari 

 de tot. Cât sunt în totă vigorea lor sunt siliţi să 'şl cheltuiescă 

 energia luptfind cu neajunsurile vieţel şi să lucreze cu multe sacri- 

 ficii, ceea ce 'I consumă înainte de vreme, şi mal târcjii'i, după ce 

 ajung a'şî crea un nume !ji a se pune la adăpostul grijelor vieţel, 

 numai pot lucra cu intensitatea de la început. 



Pentru a ne face o idee mal justă de val6rea lucrărilor lui C(jbăl- 

 cescu, să aruncăm întâiil o privire asupra stărel în care se afiaii 



