BULETINUL SOCIETAŢJI DE SCIINŢE 39!) 



pentru intâia oră constatată de Pilidi (jud. Prahova) în importanta 

 luî lucrare din 1877. 



Tot în acesta lucrare a luî Pilidi se menţioneză pentru întâia oră 

 despre presenţa etajului al Il-lea Mediteran (Tortonian) în 

 România (jud. Prahova). 



Formaţiunea saliferă miocenă din România, deşi atrăsese 

 atenţiunea multor învgţaţî str6int carî trecuseră pe aicY ca : Fichtel 

 (1780). Liseli(iS33 — 35), Boue (1840), Coquand (1866 — 67) şi 

 Capellini (1868), ea n'a fost totuşî recunoscută ca echivalentă cu 

 aceeaşT formaţiune din Carpaţî şi locul eî printre terenurile terţiare 

 n'a fost stabilit decât maî târ^iO tot de geologiî austriac! Foetterle 

 şi Hauer stabilesc în 1870 că sarea din Prahova aparţine la forma- 

 ţiimea saliferă sub-carpatică, iar în 1877 Pilidi arată de asemenea 

 că aceleaşî deposite aparţin la I-iul etaj mediteran şi sunt echiva- 

 lente cu Schlierul. 



In 1881 Paul confirmă observaţiunile luî Foetterle şi Pilidi, ară- 

 tând că zona de argile şi gresurî cu sare şi gyps din Prahova apar- 

 ţine la l-iul etaj mediteran şi se continuă prin Moldova până în 

 Bucovina. In acelaş an Pilidi şi Gr. Ştefănescu, constată deposite 

 salifere în judeţul Dâmboviţa, («Gypsul de la Lăculeţe». Revista 

 sciinţifică). 



In privinţa straturilor neogene cele maY vechî caracterisate prin 

 Cerithium margaritaceum şi Cer. plicatum şi carî sunt conside- 

 rate astă4T ca făcând trecere de la Oligocen la Miocen, (basa în- 

 tâiuluT etaj mediteranj, sunt de amintit observaţiimiie luî Lessmann 

 din 187 1, care descopere depositele cu cărbunî şi cu CenV/ de la 

 liahna, precum şi observaţiunile d-luY Gr. Ştefânescu («Note asupra 

 basinuluî terţiar şi lignituluî de la Bahna»), publicate în Buletinul 

 socictăţiî geografice din 1876 şi în Revista sciinţifică din 1877, 

 observaţiunî rectificate de Tournouer în ceea ce privesce secţiunile, 

 precum şi în privinţa determinăreî fosilelor trimese de d-nul Şte- 

 fan esai. 



Cunoscinţele ce le aveam până la i882,asupra /erewMW/or ter- 

 (iare vechiei feocen şi oligocen), carî constituesc cea maî mare 

 part': din H/şul carpatic, sunt forte puţine şi de mică importanţă 

 p':ntru descifrarea accsteî complicate formaţiunî. 



l)-niii CiT. Stefăiiescu, intr'iin raport din 18O4, către Ministerul 



