BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCUiNŢE 401 



Dionis Stur, descoperă în Bucegî fosile secondară pe carî Ed. Suess 

 le raportă în 1867 la jurasicul media sad «jura brun», opiniune 

 confirmată şi de Herbich şi Hauer, care considera aceste straturî 

 echivalente cu straturile de Claus din Al,pi. Tot Hauer (1860) şi 

 Herbich (1S65) descoper Titonicul din Piatra Craiuluî. In 1870 

 Foetterle semnaleză pentru întâia oră presenţa cretaciculuî inferior 

 în basinul Dâmbovicioreî, opiniune confirmată şi de Herbich în 

 1S72. Tot Herbich consideră pentru întâia oră în 1878, conglo- 

 meratele din Bucegî ca fiind de verstă cretacică superioră. 



Asupra şisturilor cristaline din Carpaţiî de sud, şi asupra rocelor 

 eruptive şi filonelor metalifere ce le străbat, nu avem nicT o obser- 

 vaţiune importantă înainte de anul 1884. Lill von Lilienbach este 

 cel intâiu care în 1833 vorbesce de şisturî cristaline în partea de 

 apus a Pietreî-Craiuluî. Acelaş lucru se pote spune şi despre şistu- 

 rile cristaline şi zona Klipelor din nordul Moldoveî. Singurele date 

 de ore-care importanţă le găsim într'o lucrare a luî B. Cotta, din 

 1855 («Die Erzlagerstătten dsr siidlichen Bukowina», Jahrb. voi- 

 VI, pag. 103) unde se descrie cu multă exactitate Klipele ce consti- 

 tuesc Pietrele Domneî şi Rarăul. Pe schiţa geologică ce însoţesce 

 acesta lucrare se represintă partea din şisturile cristaline de la gra- 

 niţa BucovineT şi zona Klipelor până la muntele Tarniţa şi Clifele. 

 De asemenea in lucrarea luî Paul din 1S76 (Geologia Bucovinei) 

 şi a Iu! Bruno Walter din acelaşî an (Die Erzlagerstătten der siid- 

 lichen Bukowina) ss amintesce de rocele de la graniţă întru cât 

 sunt în legătură cu faptele observate de dânşiî în Bucovina. 



In 1882, d-nul P. Poni este cel dintâitî care publică «Cercetărî 

 asupra mineralelor din masivul cristalin de la BroştenT». 



ObservaţiunT asupra TectoniceT şi Morfologieî Carpaţilor româ- 

 nescf ne lipsosc cu totul Înainte de 1882. Abia în 1884 geologit 

 unguri Ijiela von Inkey şi Primics publică câte -va date importante 

 asupra culmet de graniţă din CarpaţiT de sud. 



Din ac<^stă privire asupra stăreT sciinţeY geologice în Komânia 

 înainte de anul 1882, vedem că puţineh cunoscinţe ce le posedam 

 până atuncî asupra solului ţdrcf nostre, ne fuseseră date mat tote 

 de geologiT str<';inT şi în special de cef austriacf. Pe când în Austria 

 să înfiinţase im institut geologic bine organisat încă din 1849, iar 

 în Ungaria «rxista din 1850 o societate geologică şi 'h- la i.S7() şi 



