BULEl'lNUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 413 



In acest pasaj forte însemnat, găsim pentru ânteia oră rostită 

 ideia despre existenţa unei falii sub carpatice în Valachia şi 

 Moldova de Sud-Vest. Tot aicî Cobălcescu confirmă din noQ exis- 

 tenţa faliei dunărene, pe care o arătase el cel ânteiti în 1883 

 (■îStudiY « pag. 8) 



In fine ultima ridicare a Carpaţilor, cel puţin a părţeî din Va- 

 lachia şi Moldova meridională a avut loc după depunerea depo- 

 sitelor d; apă dulce, ceea ce se dovedesce prin presenţa acestor 

 deposite la Comănescî, şi prin încreţirea şi ridicarea lor la altitu- 

 dine de 709 '"• în Părscov. 



Causa acestor mişcărî aQ fost după Cobălcescu erupţiunile vul- 

 canice puternice, care afi avut loc la marginea internă a arculuT 

 carpatic, de la începutul terţiaroluî şi până în quaternar. j.Pe când 

 prin crăpătura cea mare de la marginea internă a arculuî carpa- 

 tic, a ieşit rocele trachitoide, prin crăpăturile paralele cu ea şi co- 

 prinse sub catena formată din greşul carpatic, aQ erupt pe une 

 locuri tot asemenea rocî, iar prin cea mal mare parte din ele a fost 

 injectat petrolul, asfaltul, ozokeritul şi alte materiî". 



Cap. V se ocupă cu distribuţiunea liniilor petrolifere în general 

 în Carpaţî şi în particular în România şi arată că există o depen- 

 denţă rigurosă între aceste linii şi între încreţiturile Carpaţilor, am- 

 b-île având aceiaşî direcţiune. In Moldova nordică menţioneză pre- 

 senţa petrokiloT în valea DoamneT, lângă Piatra, coprins în un 

 anticlinal -^a gresuluT carpatic eocen". In judeţul BacăQ, în basenul 

 TrotuşuluT şi a Tăslâuluî, destinge 5 liniî petrolifere ce aQ direc- 

 ţiunea .Sud-Est-Nord-Vest, coprinse în straturî salifere, pe care 

 mal înainte le considerase greşit ca aparţinend marnelor infra- 

 tnenilitice. In liuzeQ araţii 3 liniî : una între CislăQ şi Gura-Bâscăi 

 până la muntele Zariştea, coprinsă în oligocen şi 2 paralele cu Is- 

 triţa în sarmatic şi pontic. In Prahova m';nţioneză 3 liniî mat prin- 

 cipale, iar la Govora 4, t6te cu direcţiunea Rst-Vest. 



In Cap. VI. arată prin câte-va profile că liniile petrolifere coin- 

 cidf^ză cu planul anticlinal al creţilor saQ sunt apr 'ipe de acest plan. 

 In liacăd, BuzCO, Prahova, iJâmboviţă şi la Govora se observa 

 pr';tutindf:nT acest fapt. Causa este că în anticlinalul straturilor aQ 

 avut loc maf tot-d'a-una crăpăturT ("falif) pe unde petroleul a g.Miit 

 H'»3chiderT. Ue aicf urmează că presenţa petroiiiiliiT în profuiiditate 



