BULETINUL SOCIETĂŢn DE SCHNŢE 419 



ca şi a nemuluî românesc, este, după Cobălcescu, convexitatea 

 transilvană, pe marginea căriea se afla «Protuberanta circumtran- 

 silvană" ce formeză munţit ^). 



Multe denumirî geografice pentru diferitele părţî din lanţul car- 

 patic aQ fost introduse de Cobălcescu şi date nenumărate de înăl- 

 ţimî pentru munţî şi diferite părţt ale văilor, aQ fost culese parte din 

 determinările făcute de austriacî şi reduse la nivelul Mareî negre, 

 iar parte aflate de Cobălcescu singur prin calcule. 



Cursul de geografie fisică a luî Cobălcescu, de şi a rămas netipă- 

 rit, a fost totuşT forte respândit maî ales printre militarî, fiind în 

 mod special recomandat de către ministerul de râsboiu aspiranţi- 

 lor la diferite examene. Cunoscinţele maî de samă asupra geogra- 

 fie! fisice a Românieî, respândite în cărţile de şcolâ publicate pe a- 

 timcî erau împrumutate tot din «textul de la şcola militară». O 

 carte de acestea « România şi ţările vecine •> ds G. T. Buzoianu, 

 apărută la Craiova prin 1886 şi forte respândită până în timpul 

 din urmă în şcolele nostre, nu a fost de cât o plagiare îndrăsneţă 

 a cursului luî Cobălcescu de la şcola militară din laşî'-). 



Cea ânteiu divisiune a reliefuluî Românie! în unităţî morfologice 

 caracterisate prin înfăţişarea lor geografică particulară şi prin struc- 

 tura geologică deosebită, o datorim luî Cobălcescu. In România de 

 de la Vest de Milcov şi Galaţî el deosebesce 5 unităţî morfologice : '') 

 zona munţilor de la altitudinea de 8oo™' în sus, zona colinelor 

 până la 750™' înălţime absolută şi 500'"' deasupra funduluî văilor, 

 zona şesurilor, terasa danubiană şi şesul Dunăreî. 



In relieful Moldoveî Cobălcescu deosebesce numaî 2 zone : a 

 munţilor şi a dealurilor, el recunosce însă că acesta din urmă zonă 

 are alt caracter dj cât zona colinelor din Valachia. «Ea este for- 

 mată din t'-rase a căror spinare este orizontală şi parca se afla în 

 acelaşf plan. .A.cest fapt cât şi structura geologică a zoneî ne duc 

 a conchide că primitiv aceste terase constituiau un şes întins şi con- 

 tinuii cu o altitudine absolută în partea mijlocie, cam de 300"'" şi care 



') o caracteri*are maî (lcapr6pe a curtului du geografie Cinici a lui Cohillccscu este litciilK de 

 l>r. l>im. Ktinzi In <r<!»punit la discuraul de receptiune» Ann. Acad. K. 1887. 

 *) Vcţ|i i)Un. ISrAiiiit. Analele Acaemiei rom.lne, 1887. 

 *) Sludii pag, 2 ^ y •Origiri» prtroleului» pil);, luu. 



