76 BULETINUL SOCIETĂŢII UE SCIINŢE 



eî nu e amestecat cu sulfat de ammelină, am tratat Ia rece într'o 

 capsuliţă o parte din sulfatul anhidru al tribromoderivatuluî, bine 

 pulverizat, cu o soluţiune aposă de acid picric. Imediat se formeză 

 picratul corespunqlgtor ; însă e necesar un timp de contact mat înde- 

 lungat şi chiar trebue frecată pulberea cu un mic pistil, pentru ca 

 tot sulfatul să se transforme în picrat. In urmă se culege la trompă, 

 se comprimă bine între hârtie de filtru şi se Iasă să se usuce. Picra- 

 tul ast-fel obţinut, spălat maî înteiu cu eter etilic şi uscat din noQ, 

 setopescela 193 — 194'' cu descompunere violentă '), dovedindu-ne 

 ast-fel că sulfatul primitiv nu conţinea sulfat de ammelină, căcY ar 

 fi trebuit ca picratul corespunzător să se topescă la o tempera- 

 tură maT înaltă. In adevSr picratul de ammelină se topesce la 

 263'^ — 264^"^). Trebue decî să conchidem că presenţa aciduluî sul- 

 furic favorizeză descompunerea baseî tribromurate, în ammelină şi 

 bromoform, maî mult de cât orî-ce alt acid. 



* * 



ACŢIUNEA BROMULUI ASUPRA METILDIAMINOTRIAZINEÎ 

 ÎN SOLUŢIUNE APOSĂ 



Hipobromitul de metildiaminotriazină 



1 )acă la o soluţie aposă de metildiaminotriazină încăl(,lită la vre-o 

 40'^ — 45*^ adăogăm, încetul cu încetul, agitând puternic, o soluţie 

 aposă de brom, se precipită o substanţă albă, maî întâiu gelati- 

 nosă, şi care devine apoî cristalină. Se adaogă atâta apă de brom 

 până ce substanţa capgtă o culore gălbue persistentă, chiar după 

 câte-va minute de agitaţiune. 



Dacă se adaogă un exces de brom, el se combina cu substanţa 

 albă, dând un compus de culore roşie-cărămi4ie, care, fiind forte 

 greu, se depune imediat pe fundul recipientuluî. 



VoiQ reveni maî la urmă asupra acesteî substanţe. 



Substanţa de culore gălbuie se filtreză la trompă şi se spală cu 

 apă distilată rece, până ce culorea gălbuie, datorită unuî mic exces 

 de brom, dispare cu totul şi substanţa devine absolut albă. 



1) Picr.itul tribromoderivatuluî descris maî ÎQainte se topea la 194 — 195" cu descompunere 

 violentă. 



-) Vec,\î Darea de semS a congresuhu din Bucurescî (1903) pag, . . . 



