82 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



Bromhidratul acesta e torte solubil în apă şi pare a fi dimorf. 



Afară de faptul că hipobromitul de metildiaminotriazină este 

 prima sare organică a acidului hipobromos, el maî este intere- 

 sant şi din punctul de vedere al proprietăţilor sale. 



Se ştie că hipobromiţiî anorganicî sunt forte nestabilî, şi că 

 încăl4ind soluţiunea lor aposă, chiar la o temperatură puţin ridi- 

 cată, se descompun imediat, dând un amestec de bromură şi de 

 bromat. 



Hipobromitul de metildiaminotriazină este din contră relativ forte 

 stabil. El pote fi recristalizat din apă caldă şi nu se descompune 

 ridicând temperatura soluţieî chiar la 80 de grade. Prin rficirea 

 bruscă a soluţieî, punend recipientul în apă rece, se precipită sub 

 formă de pulbere cristalină albă. Lucru ciudat este că hipobromital 

 acesta, lăsat să se usuce, nu se mal disolvă în apă caldă, sau numaî 

 în cantitate forte mică. Pentru a '1 disolva trebue să '1 păstrăm în 

 starea umede, satl să '1 preparăm atuncî când ne trebue. 



Afară de acesta este de remarcat că acidul carbonic nu depla- 

 seză acidul hipobromos, după cum se întemplă cu toţi hipobromiţiî 

 anorganici. Experienţa acesta am făcut'o în modul următor : 



Intr'un aparat pentru destilaţia în vid, am suspendat în apă o 

 cantitate ore-care de hipobromit, preparat de curend ; am saturat 

 apa cu acid carbonic la rece, şi în urmă am distilat în vid, facend 

 să trecă în lichid un curent slab de acid carbonic, prin ajutorul unuY 

 tub capilar, care mergea până în fundul balonului. 



Fiind-că în aceste condiţii acidul hipobromos distila inalterat 

 împreună cu apă, ar fi trebuit să obţiu reacţiunile acidului hipobro- 

 mos cu lichidul distilat. 



Dar nu am putut să constat de cât urme, abea apreciabile, de 

 acid hipobromos. 



Chiar acidul acetic deplaseză numai urme de acid hipobromos. 

 Acest fapt se explică prin mica solubitate în apă şi în acid acetic 

 a acestui hipobromit. In adevăr, acidul picric, care dă cu metil- 

 diaminotriazină un compus încă maî puţin solubil în apă, şi care 

 transformă chiar la rece (cum am spus la pag. 77, nota-) hipo- 

 bromitul în picrat, pune în libertate acidul hipobromos. Insă cea 

 maî mare parte a acestui acid, reacţioneză cu exceăul de acid picric 

 dând broniopicrina care se simte imediat şi se recunosce prin 



