256 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SGIINŢE 



de mare. Cu tote acestea, pare a fi inadmisibil că cantităţile mart 

 de cadavre de animale şi în special de pescî, cefalopozT etc, după 

 cum cerc teoria luî Engler, să fie complect îngropate în nomol. 



Condiţiunile pentru aceste aglomerări de cadavre ar trebui să fie 

 cu totul speciale şi locale în cît ar cere intervenirea unor adevărate 

 cataclisme. Pe de altă parte observaţiunile arată, că hidrocarburele 

 de origină organică în coja pămentuluî sunt forte răspândite şi 

 nicăerî nu s'a găsit până astă4l o relaţiune genetică certă între ză- 

 cămintele marî de hidrocarbure şi urmele unei faune superiore forte 

 desvoltate. De alt-fel ar trebui să se regăsescă şi impresiunî lăsate 

 de aceste animale, lucru, care se constată în CarpaţI numaî pentru 

 aşa fisele şisturt cu peştT ale Oligocenuluî. Aceste şisturî sunt bi- 

 tuminose şi se pot constata nne-orî relaţiunî causale între ele şi 

 zăcăminte micî de petrol, dar nu pot fl considerate ca generatorii 

 zăcămintelor bogate de petrol din Oligocen. Decî teoria luî Engler, 

 frumosă ca concepţie, se lovesce de faptul că studiile geologice nu 

 o pot conllrma de cât în casurî isolate şi aici pentru zăcăminte maî 

 puţin importante şi ore-cum încă dubi6se din punct de vedei'e ge- 

 netic în majoritatea lor. 



Din studiul zăcămintelor reese clar, că hidrocarburele se formeză 

 în roce argilose ') şi în gresiile şi nisipurile, din care se extrao, n'atl 

 ajuns de cât mal târliţi migraţiune. Trebue deci în rocele argilose 

 (calcare) să se caute organismele, ce ati dat nascere la hidrocarbure. 



Se scie astădî, că din tote vieţuitorele, în special cele inferiore 

 jocă rolul cel maî important în modificările aduse în suprafaţa pă- 

 mentuluî. Calcarele, care sunt aşa de desvoltate în coja pămentu- 

 luî, sunt aprope exclusiv un deposit de origină organică. 



Pentru cele maî multe roce siliciose de natură nedetritică e sta- 

 bilit, că ele sunt depuse prin microorganisme (diatomee, foramini- 

 fere). Rolul important, ce-1 jocă algele în depunerea feruluî, sulfuluî, 

 siliceî etc, pe suprafaţa pămentuluî, e astă4î bine stabilit. 



Cantitatea animalelor şi plantelor micî, ce constituesc planctonul 

 mărilor şi apelor dulcî, e colosal de mare. In genere volumul tutu- 

 ror acestor vieţuitore reunite e un multiplu al volumuluî, ce l'ar 

 ocupa animalele şi plantele marî adunate. 



^) şi în calcarurî se tormezS. hidrocarbure, dar consistenţa roceî nu e favorabilă migraţiuneî' 



