BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 29:1 



Gr. : 0,1405 de substanţă cu apă de cristalizaţie au dat c.c. 3 1,7 

 de N uscat la 762"'"- presiune şi 17O temperatură. 



Găsit Calculat pentru C^HjNjO . CeHaNaOj+HjG 



N7o 26,54 26,32 



Picratul cu apă de cristalizaţie se topesce la 221 — 2210,5; acela 

 anhidru la 224 — 224^,5. 



In vre-o două, treî rîndurt am observat un fapt demn de remar- 

 cat, pe care însă n'am putut să-1 repet după voinţă. Redisolvând 

 în apă caldă picratul anhidru. (prisme alungite opace) în loc de a 

 recristaliza, prin răcirea soluţieî, în forma primă se depune în ace 

 micî turtite, grupate în formă de pană, de culoare galbenă deschisă, 

 carî însă au absolut aceiaşî composiţie şi aceiaşî cantitate de apă 

 de cristalizaţie ca şi prismele de la care am plecat. E forte probabil 

 că avem a face aci cu un cas de dimorfism şi dificultatea de a re- 

 produce fenomenul ar putea să fie causată de ore-care condiţiî de 

 cristalizaţie greii de găsit. 



Constituţia metiliminooxitriazineî 



.Şi pentru acesta basă se pot prevede dou6 formule de constituţie, 

 corespund^tore celor doue forme tautomere, una, cetonico-iminică 

 şi a doua enolico-aminică : 



1 II 



CH3 CH, 



^ ^ / \ 



HN C=NM N C— NH, 



V v/ \^ // 



C-N C-N 



O l'l OH 



Dar t6t<j reacţiunile şi proprietăţile substanţeY corespund mat 

 bine cu forma (I), cetonico-iminică, de cât cu cealaltă. In adevdr sub- 

 stanţa nu dâ reacţiunea colorată cu o soluţie de clor ură ferică cum 

 o dat'j substanţele cu oxidril ; nu dă o sare stabilă de anionia şi chiar 

 nicî nu se disolvă în amoniac. 



Cum vom vedea în capitolul următor, dă cu o mare dificultate un 

 derivat acetilic, lucru care n';ir trebui să se întâmple dacă ar avea 



