.■122 BLTLETINUL SOCIKTAŢIl DE SGIINŢE 



Agricultura noastră este relativ foarte săracă în numărul de plante 

 cultivate ; câte mo.şiî nu sunt carî nu cultivă de cât grâu şi porumb ! 

 De asemenea mulţî sătenî nu cunosc de cât aceste duoă plante. 

 Insă nu trebue să uităm că ele dau cele maî căutate măr furt în co- 

 merciul internaţional cu cereale ; apot producţiunea animală fiind 

 foarte limitată, cultura nutreţurilor este foarte restrânsă. Iată justi- 

 ficarea acesteî start de lucrurt. 



De aci rezultă că în împrejurările actuale, nu poate fi vorba de a 

 suprima cultura porumbului, însă este o condiţume de progres 

 agricol ca ea să se reducă. 



Nu se poate suprima, căcî în locu-î ar trebui să punem alte plante. 

 Cu ce am putea ocupa cele 2.096.400 hectare cultivate cu porumb? 

 Cu cereale, în special cu grâa ? Intr'o mică măsură da, în întregime 

 însă nicî o-dată, căcî nu este posibil să cultivăm maT toate arăturile, 

 numat cu grâne ; dacă n'am avea de cât aceste plante, atuncî toc- 

 maT pentru a le cultiva în condiţii bune, am fi nevoiţî să lăsăm ogor 

 sterp de ez. o treime din întinderea arăturilor pentru a ne reîntoarce 

 la cultura trienală : ogor, cereale de toamnă, cereale de primă- vară. 

 Acest regres agricol de sigur că niment nu îl doreşte. Porumbul 

 este cum zicem noî cărturari! agricolY, plantă de ogor, înlocueşte 

 ogorul, în mare parte cu avantagele luî. 



Alte plante prăsitoare ca de ez. sfecla de nutreţ şi de zahăr, car- 

 tofii, tutunul, etc, de asemenea nu pot elimina porumbul, căcî pe 

 de o parte cultura acestor plante este mult maî restrânsă ; ele nu 

 daU marfă pentru pieţele internaţionale ; iar pe de alta nu pre- 

 tutindeni pământul ţăreî noastre este propriu pentru ele. Ar fi im- 

 posibil să cultivăm peste 2.000.000 hectare cu cartofî. Insă, este 

 posibil şi de dorit ca cultura acestor plante să se întindă, ceea- 

 ce nu se poate face de cât în contul întinderea ocupate actualmente 

 de porumb. In special cultura cartofului merită să fie propa- 

 gată pretutindeni acolo unde terenul îi este priitor. 



Nu sunt dintre acet carî susţin înlocuirea porumbulut cu cartoft. 

 Acesta înlocuire pur şi simplu ar însemna începutul unet calamităţî 

 sociale, căcî pe când porumbul este o hrană maî mult sau mai 

 puţin complectă (cu materiî azotoase, grase, amidon, etc.) carto- 

 ful este numat un aliment conţinând aproape numaî amidon; con- 

 sumând timp maî îndelungat numaî cartofî, murim de foame. Insă 



