BLLETINUL SOCIETAŢU DE SCIINŢE 325 



până se fac beşicT. dupe ce s'a adâogat şi plămada. Frământarea 

 durează cel puţin o oră. Se adaugă pasta de cartofT, se maî fră- 

 mântă un sfert de ceas. Se lasă să se dospească la căldura necesară, 

 până ce aluatul a ajuns la volumul făineî întrebuinţate, cât era în 

 covată (copae). Se rup din aluat bucăţî carî se pun pe o faţă de 

 masă ca să se rScescă. Se dă foc cuptorulut care se încearcă ast-fel : 

 se trage focul afară, se mătură bine, se aruncă câte-va pae la 

 mijloc; daca acestea se aprind, cuptorul e bun. Apoî se pun bucă- 

 ţelele iar in covată, li se dă forma dorită : apoi se bagă în cuptor 

 unde se lasă până se coace bine, aceasta se cunoaşte când o pane 

 scoasă afară şi pusă pe obraz o putem suferi. 



De ce nu mănâncă săteniT maî multă pane ? Ce zic eî? Mulţî nu 

 o fac din avariţie, forte mulţî preferă mămăliga, pentru că ar fi maY 

 spornică, ţine maî mult de saţiu — ceea-ce este adevgrat ; apoî se 

 sfiesc de costul lemnelor pentru ars cuptorul. 



Din espunerile de maî sus, cititorul se va fi încredinţat că ches- 

 tiunea pusă stă în legătură cu multe altele pe carî le-am atins nu- 

 maT, nu le-am desvoltat. Ceî ce trăesc la ţeară, în special învăţă- 

 toriî chemaţî a'şî spune cu\^ântul lor autorizat în această problemă, 

 sper că vor confirma arătările mele, şi că vor recunoaşte cum că 

 problema este mult maî grea de cât ni se pare. Ea depinde în 

 parte şi de condiţia aerară a săteanul uî nostru, în raporturile luî cu 

 marele cultivator: dacă acesta în cultura cu învoelî nu'î dă şi pă- 

 mânt pentru grad, problema e maî dificilă. Dar aceasta este deja 

 un rezultat positiv. Plecând de la această constatare, adică ţinând 

 strict seamă de toate impregiurările,în carî trăesc săteniî noştri, n^ 

 putem lua airagiul de a râspunde la chestiunea dată : carî ar fi 

 mijloacele de a înlocui mămăliga prin pane ? 



A formula o soluţiune, este uşor ; dar a da una practică, de si- 

 ^r că. e gred. Orî-carY ar fi mijloacele de propus, este onul. cel 

 maî principal, şi care după convingerea mea le primează sad le con- 

 diţionează pe toate: Imhunătăţireaap;ricnlture1 săteanului nos- 

 Iru. Dacă el nu va obţine de pe întinderea cultivată cu grâO o re- 

 coltă maf mare şi mat bună : dacă nu va scoate acel prisos de care 

 vorbeam mal sus: dacă nu va cultiva porumbul maî bin»; în cât prin 

 o recoltă (la pogon) maî mare, să compenseze reducerea întinde- 

 ref, atiinrr nn n>: putem aştepta la progres mare în scopul urmărit- 



