33 i BULETINUL SOCIETĂŢII DE SClINţE 



temperatură maî ridicată. Bazându-se însă pe lucrările luî Hoffmann 

 şi Pailette asupra zăcămintelor din Sicilia ajunge la conclusia, că 

 gipsul bituminos şi vaporii de apă constitue materialul pentru for- 

 marea sulfului şi cum gipsul «ca însoţitor», 4ice Bisciiof» e fără în- 

 doială un deposit din mare : e apa din mare, care a furnisat Si- 

 cilicî bogăţia de sulf'-. Bischof exclude deci pentru solfarele sici- 

 liane orî-ce relaţiune între verî-o acţiune vulcanică şi formarea 

 sulfului. Vederea lut este susţinută şi de R. Travagua ') şi de 

 F'ucHS şi de Launav -). Sulful ar proveni dupe aceşti geologi sim- 

 plu dintr'o redu:;ere locală a sulfatului de calciti prin hidrocarburi: 

 acesta reducere ar da ânteiu sulfura de calciu, apoi în contact cu 

 aerul un prim precipitat de carbonat de calciQ, care cu hidrogenul 

 sulfurat ar forma imediat o polisulfură. Acesta polisulfură la rendul 

 el dă un precipitat de sulf şi de carbonat de calciQ, în cât la sfîrşit 

 trebue să avem un amestec de sulf şi d^ carbonat de calciti, con- 

 ţinând cel mult 24O/Q sulf. Acesta proporţiune ar corespunde în- 

 tr'adevgr cu cantitatea mijlocie de suU în minereul sicilian. 



Şi VV. Deecke, care a studiat sulfarele din Italia de sud. admite 

 pentru zăcămintele de la Altavilla Irpina o geneză nevulcanică. 

 Sulful, dupe Defxke, e redus din gipsul, care impregneză argilele 

 bituminose. Reacţiunea între gips şi substanţele bituminose s"ar 

 produce şi astăzi : "cel puţin se produce'-, 4'^^ Deecke, " acolo 

 unde argila negră bituminosă se atinge de massa de gips, o ridi- 

 care de temperatură, dupe cum trebue să resulte Ia o ardere lentă 

 a substanţei organice. Pentru o aprindere spontanee acesta tem- 

 peratură pare însă a nu fi în destul de ridicată ; lucrul acesta e 

 f6rte important, căci dacă sulful s'ar aprinde spontaneO, explotaţia 

 ar trebui să înceteze •'). 



Pentru sreneza sulfului de la Swoszowice în Galitia, Niedzwieczky 

 nu dă de cât o teorie forte vagă : utot depositul--, 4'ce el, »are 

 caracterul unei formaţiuni lagunare, în care formarea sulfului a fost 

 prin exhalaţiuni de hidrogen sulfurat" ^). 



') Conlrilmto agii studii snlla gcncsa dci giatimen/i ui Sol/o, în Holl. i/. A'. Coiii . geol _ 

 ,/• J/alia. XX, 1889, p. 108— I IO. 

 -) Traiii des giles, etc, p. 274. 

 •i) /.iir Geologie v. UnUyitalien, etc, p. 45. 

 *) /leiinig zur A'e/iiitiii^s du- Sahfvniialioii, etc, |X 27 



