BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCII.NŢE 3:i7 



lipsă absolută chiar a unu! singur semn, ce ar argumenta un me- 

 tamorlîsm produs prin ap sie termale. 



In totă formaţiunea saliferă miocenică a Carpaţilor, atât pe mar- 

 ginea internă cât şi pe cea externă a acestor mu nţî, gipsul e adesea 

 însoţit de roca bituminose. 



In saliferul subcarbatic, precum şi în straturile de Câmpia Ar- 

 deiului (straturi de Mezoseg), prezenţa hidrocarburelor e un 

 fenomen cunoscut. Maî ales în zăcămintele de sare şi în vecinătatea 

 lor ele sunt forte abundente. 



Exploziunî de grisou sunt citate în tote exploataţiunile carpatine, 

 iar în România petrolul e exploatat după cercetările luî Teisseyke 

 şi ale mele şi în formaţiunea saliferă. Miocenicul salifer din România 

 constitue zăcământul primar al celor maî multe zăcăminte de petrol 

 neog^ene maî tinere. 



Cercetările făcute atât în Galiţia, cât şi în România, ne duc la 

 concluziunea că substanţele bituminose din saliferul subcarpatic aQ 

 o origine organică şi că geneza lor e absolut străină de erupţiunî 

 şi de fenomene legate de ele. 



După teoria vulcanică a sulfuluT din solfare, ar fi logic, după cele 

 expuse maT sus, ca solfarele să fie frecuente în straturile neogene 

 din Transilvania, ca ele din contră să lipsescă în saliferul subcar- 

 patic. Cu tote acestea se întâmplă tocmaî contrariul : în regiunea 

 supcarpatică, lipsită de orî ce fenomen vulcanic, sulful se găsesce 

 în zăcăminte de tipul solfarelor în Galiţia, Podolia şi România. 



Dar chiar în regiunî vulcanice formaţiunea straturilor puternice 

 de gips, prin acţiune vulcanică, mi se pare puţin probabilă. 



înţeleg ca calcare să fie transformate în parte în gips, diipe cră- 

 păturile în carY aQ circulat ape sulfurose, dar nu pot admite ca stra- 

 turi de gips ocupând întinderY mart să fie calcare transformate, maT 

 ales când straturile !nfen6n; gipsului nu arată nicî iin fel de meta- 

 morfism produs prin ape sulfurose ascendente. 



In ceea ce privesce substanţele bitumin6se, ce se întâlnesc în sol- 

 fare, e adev^;rat că hiflrocarburele se pot găsi ca iin product fu- 

 inerolian în regiunY eruptive şi maî ales în adâncimt maY marî. 

 Acesta e un fenomen prea mult observat şi fârtc cunoscut. Dar pe 

 de altă parte se cunosc hidrocarbnre f/irte abundente, formând cele 

 maY multe zăcăminte puternice de petrol si asfilr. în nviiini unic 



