BULETINUL SOCIETĂŢH DE SCIINŢE 345 



In marginea de răsărit a Stânişoreî, pe pâinul Muncel, ceva maY 

 sus de gura pâr. Colibei, şi pe pârîul Nemţişoru, între altitudinea 

 de 750 şi Soo m., se arată de asemenea şisturi margose moî, 

 cenuşiî, greşuri argilose şistose şi greşuri cenuşii grosiere bo- 

 gate în mică, carî probabil represintă straturile inferiore de la Gura 

 Babşei. Direcţia acestor straturY este în general aprope N-S şi 

 şi sunt înclinate la început spre West, maî sus însă aprope de con- 

 tactul cu conglemeratele şi greşurile grosiere devin aprope ver- 

 ticale. 



In general straturile de la partea inferioră a Stânişoreî arată o 

 aşezare forte torturată, cum se vede şi din desele abaterî locale de 

 direcţiune care devine pe une locurî aprope Est- West. Acest fapt 

 contrasteză cu aşezarea regulată şi cu direcţiunea NNW constantă 

 a straturilor de d'asupra, de unde resultă că acestea din urma. se 

 reazimă discordant pe cele d'ânteiu. 



Afară de câte-va impresiunî nedeterminabile de amonitide pe 

 care le-am găsit în şisturile margose de pe Babşa, lipseşte până 

 acam ori-ce dovadă paleontologică asupra vîrstel geologice a ace- 

 stor straturî de la basa Stânişoreî. Din raporturile stratigrafice însă 

 trcbue să le considerăm mal vechî de cât conglomeratele şi greşu- 

 rile grosiare creta cice superiore de deasupra lor şi decî ca repre- 

 sentînd în general cretacicul inferior, probabil Gault-ul saQ ceva 

 echivalent în privinţa vîrsteî geologice cu Greşul de Godida din 

 Carpaţiî Silesiel. 



Deasupra straturilor de Babşa urmeză membrul aX maî însem- 

 nat al flişuluf cretacic din Stânişora, constituit din Conglomerate 

 asociate cu gresurî grosiare forte bogate în mică, în bancurî grose, 

 de multe orf aprope masive. Intercalaţiunî marg6se subordinate 

 se ved şi aici. In stare prospătă greşurile aii o culore ;enuşie-închisă 

 saQ verzie din causa particulelor cloritose ce conţin ; pe suprafeţele 

 expuse intf.-mp -riilor însă blocurile se înconjură cu o crustă maî 

 mult sad maî puţin grosă de colore brună. Aceste gresurî cu totă 

 mărimea bobuluî sunt totuşî f6rte resistente şi oferă pietre exce- 

 If^nte pentru cioplit cum se vCd la podurile de pe şosea. 



Direcţiunea acestor straturî pe ambele cline ale Stâniş6reî, cum 

 s': observă în deschiderii': de pe traseul şoseleî, este apr/jp*; con- 

 stant N 30" W, iar înclinaţia între 40 — 50", spre West pe clina de 



