346 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINţg 



rgsărit şi spre Est pe clina de apus ; ele formeză decî un sinclinal 

 larg în partea superioră a munteluT, care s'ar rezema transgresiv 

 pe straturile inferiore. 



Conglomeratele au de multe orî caracterul de brecciî verzuî şi 

 se ved descoperite mat ales pe clina de riSsărit a munteluî, pe tra- 

 seul şoseleî, între altitudinea de 950™- şi i.iso™-, formînd câte 

 odată stâncî asemenea unor turnurî înalte de 30 — 40", cu păreţit 

 vertical! în spre vale şi maî trăgănate în spre culmea munteluî, cum 

 sunt d. ex. stâncile cunoscute sub numele de „Pietrele Munceluluî«. 



Pe clina de apus conglomeratele apar maî puţin desvoltate între 

 altitudinea de 900 — i.ooo"'-, formînd în extremitatea piciorulut 

 Piatra Babşei un banc puternic cu direcţiunea NW, mat des însă 

 formeză bancurT grose până la i™5, coprinse între gresurî, cum 

 se vede d. ex. pe traseul drumuluî vechiu. 



Mărimea elementelor variază în general de la aceia a uneT 

 nucî saO a pumnului până la a capuluî. Nu arare-ort însă se v6d 

 în aceste conglomerate blocurî colţurate de maî mulţî metri cubî. 

 representând în chipul cel maî clar aşa numitele conglomerate 

 gigantice de costă. Rocele ce alcătuesc aceste conglomerate sunt : 

 gneisurî, quarţ alb, amphibolite, micaşisturî, filite, şisturî verqlî, do- 

 lomite şi calcarurî cu Caprotine. Tote aceste roce se găsesc în ma- 

 rea clipă de şisturî cristaline şi permo-mesozoică din nordul Mol- 

 doveî, aşa că origina lor nu pote da loc la discuţiune. 



In acesta privinţă este caracteristică presenţa în conglomerate 

 a calcaruluî cu caprotine din Pietrele Domneî şi a gneisiiluî gra- 

 nit oid ( OrtlwgneisJ, de multe orî cu feldspat roşu, forte răspândit 

 la basa formaţiunilor permo-mesozoice vechî de la marginea ex- 

 ternă a niaseî cristaline din Carpaţiî osticî. 



Conglomerate mărunte şi gresurî grosiare micafere, în bancuiî 

 puternice saQ aprope masive, se maî v&d deschise pe o mare gro- 

 sime pe clina de răsărit a Stânişoreî, pe pârîul Poeneî-Lungî, la 

 locul numit „Masa tâlharuluî." Aicî bancurile sunt aprope orison- 

 tale saQ înclinate slab spre Vest. Aceleaşî straturî înclinate slab 

 spre Vest se continuă ca nişte poliţe pe piciorul Tărşosiiluî până 

 pe culmea dintre verful Stânişora şi Piatra luî Epure-, unde încli- 

 narea lor devine 30*^ spre Nord-Est. Grosimea lor totală ar fi decî 

 aicî cam de 500"'-. 



