BULETINUL SOCIETĂŢII DE SClINŢti Bi1 



Desvoltarea cea maî mare o ating însă aceste stratiirî ceva maî 

 spre Sud pe clina de răsărit a munteluî Bivolu, la origina pârîulut 

 Neamţu (Fig. 2), unde se vgd deschise pe o grosime enormă pe 



/fSfj 



Lungimea i ; jO^ooo. 



[nâlţlmea de douC- ori mai mare. 



Fig. 2. — Clina de Est a muntelui Bivolu în basenul superior al par. Neamţu mai în sus 



de Dalia. 



t. Cresari grnsiare ji conglomerate cu iiitercalafiunî siiliorJnnate de şistiirT marg6se, represen- 

 tlnd în general cretacicul superior. 



2. Straturile de Şipote. (Oligocen inferior) visibile pe pîr. Urngami : şisturî in;irj;use, roşiî, 



vcr^aî ji negre. 



3, Marge cu lucoide >i gresurî calcaruse cu hieroglife, deschise bine la Dolia. Ele represintS pro- 



baliil eocenul superior sau partea cea maî inferiorii a oligocenuiuî .sub straturile de .Şipote. 



pariul Craciil N^mţiiluî cel mare .şi maT ales pe o scursură ce vine 

 din vîrful Bivoluluî, numită pariul Gheţărieî. Direcţia straturilor este 

 aici Nio — iS^VV, iar înclinarea constantă de 20 — 30" spn? West, 

 a;>a că ele fornieză nişte poliţe grose saQ trepte care se succedeză 

 cu o regularitate uimitore din vale şi până sub verful liivoluhiY. 

 I-'iind-că aceste straturi încep cam de la altitudinea de 8oo"'- şi se 

 continuă aprope orisontal până pe platoul de pe culme format din 

 Piatra lui Epure, Bivolu şi Haleuca. unde straturile acusă numaT 

 nişte slab : undulaţiunî de 15 — 20" spre Est safl spre West, ur- 

 m'';ză că grosimea lor totală ar fi între 500 şi 6oo"'-. 



Din aceste exemple se vede că în cea maî mare parte din. culmea 

 .Stâniş6reT, presurile şi conglomeratele cretacice superi6re formi^ză 

 undulaţiunT largT cu înclinărf slabe cînd într'un sens cînd într 'altul, 

 ceea-ce pe de o parte se acordă cu ascrj[ar(;a generală a straturilor 

 din CarpaţT pnjvenite din transgresiunea cretacică superioră (aprt'ipe 

 ori/.ontalf in Ciahlăii şi liuccgi), şi can- (oniZ-ză învălişul rliprlor, 



