BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 479 



sea concrescute zonar. Amfibolul este din seria riebeckit-arfved- 

 sonită saQ katoforită-barkevikită, piroxenul e augită-egirină. Egi- 

 rina acompaniază in tot-d'a-una în rocele holocristaline riebeckita ; 

 dar pe când egirina se presintă ca cristale maî mult sad maY puţin 

 idiomorfe, riebeckita e alotriomorfa, formând pete marî cu o struc- 

 tură poecilitică şi cu un caracter alotriomorf forte pronunţat. 



Presentarea et în diferite rocT holocristaline şi porfirice ne arată 

 de alt-fel că riebeckita s'a format conţinut! pe timpul consolidăreî 

 magmeî. Ea se întâlneşte : ca microlite, micî prisme, fibre şi ace 

 Incluse în alte elemente (feldspat, cuarţ, etc.) ; ca cristale şi bucăţt 

 marî concrescute cu alte minerale (augită-egirină, magnetită, car- 

 bonaţi, zircon, astrofilită, etc.) ; ca pete ofitice cimentând feldspaţiî 

 şi chiar cuarţul ; ca pete şi cristale poecilitice şi şirurî saQ zone un- 

 dulate în masa fundamentală a porfirelor ; în fine s'a găsit în 

 inclusiunile pneumatogenice, în cavităţî miarolitice, în drusele şi 

 crăpăturile rocelor umplute saQ nu cu mase pegmatitice. 



3. Rocele cu riebeckita represintă în masive varietăţile pegmati- 

 tice, consolidate sub speciale condiţiunî fisice, riebeckita avend 

 probabil nevoe pentru naşterea eî, de circumstanţe pneumatolitice. 

 Toţt petrografiî, ce ati studiat roce cu riebeckita, menţioneză struc- 

 tura pegmatitică, micropegmatitică şi granofirică ca fiind caracte- 

 ristică acestor rocT; Brogger ') a observat că riebeckita se presintă 

 în special în rocî bogate în cuarţ (peste 6o"/f| SiOg; după Buţu- 

 RKANC^j, ce a analisat graniţele de la lacob deal şi E. Ludwig '^), 

 cele din Socotra ajunge până Ia 78,5''/o SiOj) ; el constată mat 

 departe că pe când egirina se găseşte aprope în tote rocile sodice 

 ale CristianieT, fiind elementul cel mat bogat al fil6nelor pegmati- 

 tice, riebeckita apare numaT în rocT ce indică semne de o mare 

 presiune în momentul consolidăreT lipsind absulut filonelor pegma- 

 titice. Fmnk şi ii()GGii,u ') descrie riebeckita («II tip al arfvedso- 

 nitef, Riebeckita ?») în schlierurile pegmatitice ale sienitelor din 



') W. C. Bhoooer. Eruptivgesteinc der Kristianiageljietea I, 1894 : pp. 36, 39, 184. 

 186, etc. 



*; V. ISi:TUi(K4;<t;. I.ef nnalyiet <let griiniteii & Riebcckite de lacob ileal. Aimalcs se. ile 

 llJniv. lauy 1893. 



') In lucrarea citaţii a luT A. I'klikan. 



*; G. Kli.***, o. o. UhUUILD & Clin. Wi.nteii. l'ntcrsucliungen Ubcr Mincralicii von Juliaiie- 

 haab. Meililclei»cr am OrOnlaml 1899. j./. Knfcrat in Grntli's /eiicliriit I. Kr. u. M.j^ 1901. 



