480 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



Gronlanda (Narsarsuk), de asemenea extrabogate în egirină. E de 

 notat însă că, pegmatitele din sienitul de la Narsarsuk nu se pre- 

 sintă ca filone sau dicurî, ca cele din regiunea Cristianieî, ci «sunt 

 formaţiuni sienitice de felul fil6nelor ce se deosibesc de sienitul ti- 

 pic obicTnuit, prin aceea că conţin ca elemente principale maî ales 

 membre bogate în fer dintre amfibolî şi piroxenY. De fîlone sau 

 deposite mi pote fi însă vorbă ; mineralele arată că formaţiunile 

 acestea pegmatitice aO luat naştere în acelaşlf timp cu marea masă 

 principală a roceî sienitice". Heddle, Konig, Prior etc.,ati studiat 

 de asemenea cristale de Riebeckită născute numaî în cuarţ, saQ în 

 cavităţi miarolitice. Lacroix pe de altă parte a descris pegmatite 

 caracteristice, cu singurile marî cristale de riebeckită cunoscute, din 

 Colorado (San Pedros Dom), Corsica, Madagascar (loc. cit. p. 90 

 etc). Cristalele de riebeckită bine desvoltate sunt crescute în masa 

 pegmatitică în tocmaî ca turmalina neagră ; pegmatita trece pe 

 nesimţite la roca cu structura granitică. 



4. Aci vreau să scot în evidenţă încă asemănarea, ca presentare 

 şi caractere petrografice, a riebeckiteT cu turmalina din graniţele, 

 aplitele etc, cu turmalina. Structura poecilitică a cristalelor maî 

 marî, forma de micî prisme şi ace adesea în sferolite radiare, cris- 

 tale de diferite mărimt şi forme idiomorfe, hypidiomorfe şi alotrio- 

 morfe în una şi aceeaşî rocă sunt caractere ce presintă riebeckită 

 ca şi turmalina. Riebeckită şi turmalina elimină din constituţia roceî 

 mica negră ; rocele cu turmalina represintă termeniî f6rte alcalinî 

 aî serieî granitice acide în tocmaî cum am arătat pentru riebeckită ^). 

 Rocele cu riebeckită aQ mineralul lor accesor caracteristic, zirconul, 

 după cum rocele cu turmalina aQ cassiterita. E cunoscută de alt-fel 

 confusia la care a dat loc primele roce cu riebeckită, unde riebe- 

 ckită a fost luată drept turmalina ; iar maî târzia nu numaî un pe- 

 trograf a enunţat asemănarea riebecl<iteî din roce microgranitice 

 etc, cu turmalina din luxullianită. 



5. Cuarţul şi feldspatul (ortosă cu pete de anortosă saQ în mi- 

 cropertită cu albita, adesea idiomorfe) conţin numerose inclusiunt 

 de riebeckită (ca micî ace) zircon şi licide cu cuburî de sare etc. 



*) De alt-fel e ştiut ce composiţie complicata are şi riebeckită; între t6te analizele ce se 

 cunosc pânS acum ^J de t6te) nu sunt 2 cari sî coincidă ; cred cS deosibirele nu provin numaî 

 din greşelile de analist. De alt-lel s'a constatat cS riebeckită conţine şi Fior. 



