BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCUNŢE 487 



endopoligene). născend ast-fel roce de tipul nordmarkiteî groru- 

 diteT, paisaniteî, chiar pulaskiteî şi solvsbergiteî cuarţose, akeriteî, etc. 

 Asemănarea acestor rocî cu a celor din Norvegia, este aşa de mare 

 că, dacă nu le-aşî fi găsit ca inclusiunî în pereţiî carierilor, le-aşî 

 fi putut identifica şi descrie ca rocî filoniane. Amintesc că analisa 

 uneî inclusiunî din Pigeon Hill, făcută de Washington, nu se deosi- 

 beşte întru nimic de a akeriteî de acolo. Origina lor la lacobdeal este 

 evidentă, şi avem ast-fel un interesant exemplu pentru separaţiunî 

 magmatice şi endomorfismul granituluî cu riebeckită de la lacobdeal 

 şi Ouincy. In multe din aceste inclusiunî endopoligene, maî ales la 

 cele marî, riebekita e forte rară, fiind înlocuită prin amfibolî din 

 seria katoforită-barkevikită. Acest fenomen îşî are explicarea luî, 

 în modul cum am schiţat maî sus, prin variaţiunea, sub o limită, 

 adusă în composiţia magmeî prin asimilarea inclusiunilor străine, 

 presiunea şi mineralisatorieî fiind aceeaşî în t6tă masa roceî. 



Lacroix descrie de la Ampasibitika câte-va roce de contact (şi 

 inclusiunî) cu riebeckită, arfvedsonită şi egirină ; în nişte cuarţite 

 maî ales, găseşte riebeckită acompaniată de fluorină, spinel, pseu- 

 domorfose de riebeckită, etc, aceleaşi minerale, observă el, ca în 

 granitul cu riebeckită. Contactul granituluî din Dobrogea până 

 acum nu mi-a pus la iveală ast-fel de roce ; acolo sunt în genere 

 corneene epidotica şi şişturî argilocalcarose maî mult saQ maî puţin 

 metamorfosate, conţinând amfibolî piroxenî, zircon, dorită, mică, etc. 



Riebeckită a fost întâlnită, de alt-fel, forte rar în şişturî. E cu- 

 noscut forellengranulitul (ortogneisul) de la Gloggnitz'), granulitul de 

 la Alter Pedroso (Portugalia)^), carî, de sigur, sunt roce saQ sunt 

 în relaţiune cu roce eruptive. Şişturî propriî (Jise citeză Lacroix •^) 

 din Corsica, Alpiî de Savoia, Bulgar Dagh (Taurus), din regiunî 

 de şişturî cu glaukofan. E de notat însă că riebeckită descrisă din 

 aceste rocî se presintă ca ace saQ fire fine sferolitice radiare, sati 

 lenticulare, etc,, şi a fost comparată cu turmalina din luxuUianită. 



'; II. KersKfiLlNa. Der Cloggnitzer Forellen-stein. Tscli. M. V. Mitli. XXII. 1903. 



') V. de .Soi,Z\ linA.NUiO. Ueber eiiieii portugesisclicn Alkrili(,'r:iiHili;, Ccntralljlatt IUr Mi- 

 ner. Geol. u Pal. 1902, fi. 50. 



Ilr. Teai.l !)i Fi.gKT att giUit acurn tn iirinS tn Wallen un gneis cu riebeckitit, ulc cîtieî carac- 

 tere inineralogicc ţi (Ktrografice araţii cil e un granit gnels. 



') A. I.AOSOIX. Mineralogie <le la I'rancj I, p. 697. 



