490 BULETINUL SOGIETAŢII DE SCllNŢli 



enţa mineralisatorilor : composiţia şi presentarea eî; peri6da 

 lung-ă de cristalisare, de la începutul până, şi chiar după, consoli- 

 darea complectă a roceî ; presenţa el în cavităţi şi inclusiunî, pa- 

 rageneza ei cu zircon, piroclor, fluorină, snlfurî etc. ; găsirea et ca 

 cristale marî în pegmatite sad în rocî în legătură imediată cu ză- 

 căminte de fluorină, criolită, zircon, etc. (Pedro's Dom, Groen- 

 landa etc), şi absenţa eî în rocî cu amfibol de o altă origină de 

 cât eruptivă, sunt atâtea fapte ce vorbesc pentru ipoteza mea. Mi- 

 neralizatoriî n'aQ fost bogaţî în HgO şi S etc, dar aii avut abon- 

 dent zircon ce s'a format ca şi riebeckita în tot timpul consolidăreY 

 roceî şi care, după cum zice Lacroix a jucat în rocele sodice ace- 

 laşî rol ca Sn în cele alcaline potasice. Pare a fî legăturî de fe- 

 lul : Zr-Riebeckită, Sn-Turmalină, Ti-Barkevikită sau alţt amfibolî 

 sodicî. 



Petele, cuiburile şi vinele de feroligist şi limonită fie în jurul in- 

 clusiunilor tăind deacurmezişul schlierurile şi inclusiunile au o 

 origină primară, fiind datorite cristalisăreî feruluî, adus de minera- 

 lisatorî, ca oligist saO ca limonită după cantitatea vaporilor de apă 

 ce îmbiba nomolul de cristale. 



Necontestat că venirî de magme şi mineralisatorî posteriori au 

 exersat o acţiune transformatore asupra unor elemente (egirină şi 

 riebeckita, oxizî de fer^ etc.) ; dar acele şi prismele de aparenţă 

 crocidolita, aQ putut lua naştere chiar în magma primordială ca un 

 fenomen de piezocristalizare, de alt-fel în de acord cu procesul 

 ce am încercat să schiţez aci. 



