BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 29 



Aşa Warburg (1886, Tab. XI F.) găseşte că frunzele de Bryo- 

 fillium, lăsate să respire în întuneric la o temperatură de Sd^, pierd 

 mai repede acizii organici când sunt tăiate în bucăţi decât atunci 

 când sunt lăsate întregi ; pe de altă parte, acoperind frunzele cu 

 parafină, dispariţia acizilor e micşorată. Aşa dar, oxigenul şi ac- 

 tivarea respiraţiei prin tăierea plantei în bucăţi au o influenţă 

 asupra dispariţiei acizilor. ' 



In urmă, Pargewiez (1894, p. 372) găseşte că prin ridicarea 

 temperaturii cocientul respiraţiei creşte pe timpul descompunerii 

 acizilor ; pentru organele verzi ale plantelor grase, ţinute mai 

 mult timp la întuneric, acest cocient se măreşte în valoare şi 

 chiar e mai mare ca 1 (1,05). 



Asupra consumării materiilor albuminoide pe timpul respi- 

 raţiei nu ştim nimic. Gzapek F. (1 905, p. 96), spune, cu drept 

 cuvânt : "Bei der Pflanze steht die Bedeutung der Proteinstoffe 

 als Organekveiss im Sinne Voits so entschieden im Vordergrund, 

 dass man derzeit iiber die Bedeutung des Eiweisszerfalles in der 

 Pflanze als Betriebenergiequelle dnrchaus im unklaren ist«. 

 De asemenea nu se ştie bine dacă alte corpuri conţinând azot 

 sunt oxidate pe timpul respiraţiei. (lost 1908, p. 200 şi p. 231). 



Despre aceasta E. Schulze (1906) spune : ^^Vielleicht ist die 

 Entstehung von Asparagin und Glatamin aus Amino^ăuren in im 

 Dunkeln wachsenden Keimlingen ein solcher Prozess". 



Bertel (1902) şi Gzapek (1906) au pretins că în plante hjrosina 

 adeseori e oxidată în acid homogentisinic ; Schulze şi Castor o 

 (1906) au arătat însă că organele cu cari a experimentat CzapePc, 

 nu conţin acidul homogentisnic. (lost, p. 231). Vedem dar, că şi 

 asupra oxidării tyrosinei nu se ştie nimic sigur. 



Am împărţit acest studiu în două părţi : 



1. Am urmărit pe cale analitică, dispariţia hidraţilor de car- 

 bon şi a compuşilor azotoşi pe timpul respiraţiei. 



2. Am căutat să izolez fiecare hidrat de carbon ce există în 

 frunzele de viţă şi în aceleş timp am cercetat natura substan- 

 ţelor azotoase ce ele conţin. Numai aşa am putea să ne dăm cont 

 de schimburile de materii ce se petrec pe timpul respiraţiei şi 

 să cunoaştem mersul acestui fenomen. 



In ceeace priveşte primul punct, dificultatea a fost la prepa-- 

 rărea materialului pentru experienţă. 



