BULETINUL SOCIETĂŢil ROMÂNE DE ŞTIINfE 



din Dobrogea şi anume: Dm. Brandză^) "Rară în stepa de la Kon- 

 kodii", iar Dm. Grecescu ^) «Locuri pietroase, sfărâmate sau ţă- 

 rânoase. Murfatlar pe coaste". Eu am întâlnit-o intr'o escursiune 

 ce am făcut împreună cu luliu Prodan, la sud de comuna Ha- 

 mangea (judeţul Tulcea), pe un sjI de stepă uscată, chiar loessoid 

 şi pietros, iar singur pe malul expus in spre nord al văei Cheragi, 

 între Gheragi şi Sarighiol (judeţul Gonstanţa), pe un sol schelet. 



Ar. geogr. Spania, Franţa meridională. Macedonia, Serbia, Bul- 

 garia, Rusia meridională, Transcaucazia. 



Cytisus nigricans. L. Sp. pL, ed. 2, p. 1041 ; Koch. Syn., ed. 3, 

 p. 133; Goste. FI. Fr., I, p. 303; Sturm. Deutschl. fl., h. 12, t, 13; 

 D. G. Prod., II, p. 153 ; Boiss. FL orient., II, p. 49 ; Schlechtd. 

 Lang. Deutsch., p. 23, f. 2308 ; Ledeb. Fl. ross., L p. 521 ; Vel. 

 Fl. bulg., p. 126; Simonkai. Emun. fl. Trans. p. 171;Asch. Graeb. 

 Syn. d. mitteleur. fl., VI, 2, p. 310 ; Beck. Fl. v. Nieder-Oster- 

 reich., p. 831 ; Lutz. Stuims. Fl. v. Deutschl., IX, p. 99, t. 26; 

 HilUer. FJ. v. Deutschld., XXIII, p. 96, t. 2308 ; Garcke. Fl. v. 

 Deutschl , p. 431 ; Rchb. Fl. germ. exs., p. 525 ; loseph Paczoski 

 Griindzuge der Eatwichelung, der Flora in Siidwest'Russland., 

 p. 142 şi 349 (rus) ; Grec. Gonsp. fl. Rom., p. 159 ; Brand. Prod. 

 fl. rom., p. 108 şi 558 ; Panţu. PI. cunoscut de pop. rom., p. 145, 

 Gontrib. la fl. Bucegilor, p. 12 şi Gontrib. nouă la fl. Geahlăului, 

 p. i3.—Lembolropis nigricans Giiseb. SpiciJ. Fi. rumel. et bithy., 

 I5 p. 10. — Lembotropis nigricans. L. apud Koch. Dendrologie, I, 

 p. 21 ; Halâcsy. Gonsp. fl. Graec, I, p. 334. — Genista nigricans. 

 Scheele in Flora, p. 438 (1843). 



Dese. Arbust de 50 cm. — 1 m. înălţime, ramificat^ drept 

 cu ramuri subţiri şi rotunde, alipit păroase mai ales cele tinere. 

 Frunze alterne, toate peţiolate, lipsite de stipule, cu câte 3 foliole 

 obovale sau oblongi, la cele mai multe dintre frunze, foliola ter- 

 minală este ceva mai mare ca celelalte • două laterale, grabre pe 

 faţa superioară, alipit păroase pe cea inferioară, ele se înnegresc 

 puţin prin uscare. Flori numeroase, galbene, înnegrindu-se prin 

 uscare, dispuse în grape terminale, erecte şi alungite. Caliciul 

 'erbaceu, alipit pubescent, scurt, în formă de clopot, cu buzele 



■ *) Flora Dobrogei, ed. Academiei române, p. 65. 1898. 

 2) Supliment la Conspectul florei României, p. 34. 1909. 



