9.2 BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 



Resturile acestei plante împreună cu ale multor altora tot 

 submerse sau plutitoare, duse de vânt şi îngrămădite de valuri 

 pe marginele grindurilor, iau parte la formarea plaviei. 



Ar. geogr. Europa mai ales în partea sa centrală şi boreală. 



Garpinus Duinensis Scop. FI. carn., II, p. 243, t. 60 ; Koch. 

 Syn., ed. 3, p. 555 ; Boiss. FI. orient , IV, p. 1176 ; Vel. Fi. bulg., 

 p. 513, Suppl., p. 254 ; Ledeb. Fi. ross., III, p. 587 ; DC. Prod., 

 16 part., II, p. 127; Schlechtd. Lang. Deutschl , X, f. 970 ; Grec. 

 Gonsp. fl. Rom., p. 529; Brand. Prod. fl. rom., p. 214 ; Kanitz. 

 PI. Rom. p. 114 ; Panj;u. PI. cunoscute de pop. rom. p. 264 ; 

 Gontrib. la stud, faunei, florei şi geologiei ţării. Publ. soc. natur. 

 din Rom., No. 3. p. 34. — C. orientalis. Lam. Encycl. meth., I, 

 p. 707; Rchb. Icon. germ., XII, f. 1298; M. Bieb. Fl. taur-cauc, 

 I, p. 405. — Aprilie-Maiu. 



Vulg. Slineac, Grăbăr. 



Hab. Garpinus Duinensis, în Dobrogea pentru prima oară a 

 fost citat d8 Zach. G. Pan^u ^) "Murfatlar în pădure". E lucru 

 foarte curios, cum de nu le-a atras atenţiunea celor cari au cu- 

 treerat Dobrogea, urmărind studiul vegetaţiunei sale, acest arbore 

 care este atât de frecuent şi care se deosibeşte încă de departe 

 de cealaltă specie, prin portul său mai scundicel, prin ramificaţia 

 sa deasă, prin frunzele sale mai mici şi de un verde deschis, iar 

 în timpul toamnei târzii şi iernei prin perzistenţa fructelor sale, 

 în fine mai de aproape, prin fructul său însoţit de o bractee în- 

 treagă şi dinţată, prin seminţele sale mai mici, etc. Garpinus 

 Duinensis Scop ^), se întâlneşte peste tot în pădurile din nordul 

 Dobrogei, de la Macin până la Mahmudia şi Hagighiol, în spre 

 nord ajungând până aproape de Dunăre, iar în spre sud până 

 aproape de marginea pădurilor. El este foarte răspândit mai ales în 

 porţiunile cari mărginesc stepa sau în stepa cu păduri (antistepa), 

 câte odată fiind aşa de abundent, că aproape singur formează ve- 

 getaţia lemnoasă a pădurilor (Fig. 3). Tot aşa de abundent este şi în 



*) Contribuţiuni la sludiul faunei, florei şi geologiei ţării. Publica ţiunile societăţii naturaliş- 

 tilor din România, p. 34, No. 3, Bucui-eşti, 1902, în articolul intitulat : "Plante vasculare din 

 Dobrogea culese de d-1 Ştefan Zottu, determinate de Zach. C. Panţu« 



2) Voiu reveni asupra acestei specii şi a genului întreg, cu o lucrare ms^i detaliată "Mono- 

 grafia genului Garpinus în România". 



