94 BULEiTINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 



pe colo cu Rhus Cotinus L. Acest arbore, după cum se vede din 

 cele enumerate mai sus, este mult mai răspândit de cum se cre- 

 dea până acum, întâlnindu-se mai in totdeauna, în pădurile din 

 antestepă, având ca tovarăş nedespărţit pe hraxinus Ornush. 

 şi pe JRhus Cotinus L. 



Âf. geogr. Italia boreală şi medie, Sicilia, Stiria, Garintia, Is- 

 tria, Dalmaţia, Bosnia, flerţegovina, Croaţia, Slavonia, Banat, 

 Transilvania, Muntenegru, Albania, Macedonia, Serbia, Bulgaria, 

 Taurin. 



Solanum miniatum Bernh. ap. Willd. Enum. bort. berol., I, 

 p. 236; Ledeb. FI. ross., III, p. 189; Dunal îq DG. Prod. XIII, 

 sect. I, p. 56; Boiss. Fi. orient., IV, p. 284; Hallier. FL v. Deu- 

 tschl, VI, t. 1598 ; Nyman. Gonsp., p. 526 ; Simonkai. Enum. fi. 

 Trans., p. 410; Wettstein in Engler, Nat. Pilanzenfamilien, IV, 

 Teii. Abteilung 3 b, p. 22; Koch. Syn., ed. 3, p. 440; Grec. 

 Gonsp. fl. Rom., p. 42 ; Brand. Piod. fl. rom., p. 341; Panţu. 

 Gontrib. la 11. Bucur., IV., p. 59; Rchb. Fl. germ. exs. p. 391. — 

 S. miniatum Mert. et Koch. după Goste. Fl. Fr., II, p. 614. — S. 

 nigrum var. miniatum Mert. et Koch. Deutschl. fl., II, p. 231. — 

 S. nigrum y miniatum Mert. et Koch. după Gren. God. Fl. Fr., II, 

 p. 543. — -S^. nigrum p miniatum Bcrnh. după Vel. Fi. bulg., 

 p. 406. — >S. nigrum L. var. miniatum Bernh. Rchb. Icon. fl. 

 germ. et. helv., XX, 7, t. 11, f. III şi IV. — -S. alatum Moench. 

 Meth., p. 474; Beck. Fl. v. Nieder-Oesterreich., p. 955 ; Garcke. 

 III. Fl. V. Deutsch., p. 626 ; Rouy. Fl. Fr., X, p. 366, îl consideră 

 ca o rassă de la subspecia S. nigrum ; de asemenea Panţu în 

 Gontrib, la stud. faunei, florei şi geologiei ţărei. Publ. Soc. nat. 

 din România No. 3, p. 44 din 1902. — S. villosum Mill. Dict., 

 ed. 8, n^ 2, non Lamk. -S. rubrum Gilib. Fi. Lith., I, p. 38, non. 

 L. — S. puniceum Gme\. Fl. bid., IV, p. 176. — lulie-August. 



Habit. Iq Dobrogea această plantă a fost citată pentru prima 

 oară de Zach. G. Panţu ^) "Gonstanţa la vii", eu am întâlnit-o, 

 în locurile de cultură şi pe marginea drumurilor, foarte abun- 

 dentă pe câmpia de la sud de Hairanchioi (judeţul Gonstanţa) şi în 

 insula Şerpilor câteva exemplare. In restul ţărei a fost întâlnită 



*) ContribuLiuni la studiul faunei, Horei şi geologiei ţarii. Publicaţiunea soc. naturaliştilor 

 din România n'' 3, p. 44. 1902. 



